86 Slägtet Gadus. 
sitta nära intill hvarandra och nästan dubbelt närmare ögat än 
nosspetsen, den främre framom och något innanför den bakre, 
som är större. Den främre har baktill vid kanten en liten 
hudflik, men den bakre saknar tydlig sådan. Afståndet mellan 
ögat och spetsen af underkäken innehålles hos de äldre ej fullt 
och hos de yngre fullt 3:ne ggr i hufvudets längd, och afstån- 
det mellan ögat och nosspetsen eller nosens längd är ej fullt 
dubbelt större än ögats längddiameter, och innehålles något 
mera än 3:ne ggr i hufvudets längd. Ögats längddiameter in- 
nehålles nära 5!/, ggr i samma längd, och ögonen äro följakt- 
ligen temligen små. Pannan är något kullrig och ganska bred 
och dess bredd är hos äldre betydligt större än och hos unge 
ungefär lika med ögats längddiameter. Hjessan är äfven kullrig 
och långs midten af nacken är ingen eller ock en endast svagt 
antydd långsgående grop. Mellanlockets och underlockets undre 
och bakre kanter bilda en jemn cirkelbåge, och upptill vid gäl- 
springans öfre vinkel bildar den locket betäckande huden en - 
föga märkbar trubbig vinkel. Gälhinnan är äfven jemnt af- 
rundad, med 7 strålar, och den af de förenade gälhinnorna bil- 
dade gemensamma fria hudfliken under gälnäset är bred. Huf- 
vudet är fjällbetäckt "öfver allt, med undantag af nosspetsen, 
spetsen af underkäken, läpparne och huden mellan underkäks- 
grenarne under hakan. — Tänderna äro små. På mellankäks- 
benen bilda de en karda, som framtill är temligen bred, men 
afsmalnande, så att den slutligen blott består af ett par rader. 
De i den yttersta raden äro föga större än de andra. På 
underkäken sitta de framtill i ett par irreguliera rader och 
baktill i en enkel rad. På plogbenets främre ände bilda de 
ett smalt trubbvinkligt (med vinkeln rigtad framåt) band af 
2:ne rader, och äfven dessa tänder äro små. Alla äro spetsiga och 
krökta inåt eller bakåt. — 1:sta ryggfenan har sin början 
bakom bröstfenornas fästen och på ett afstånd från nosspetsen, 
som innehålles något mera än 3:ne ggr i totallängden. Den 
har ungef. formen af en liksidig triangel och är liten, ehuru 
högre än de andra rygg- och analfenorna. Dess höjd innehålles 
nära 21/, ggr i hufvudets längd. Dess strålar äro till antalet 
12 till 14 (vanligen 13 till 14 hos äldre), af hvilka 3:dje till 
5:te äro de längste och den främste och de 2:ne bakerste icke 
äro grenige. — 2:dra ryggfenan, som är väl skild från den 
1:sta och är något lägre men betygligt längre än den, har for- 
