38 Slägtet Gadus. 
De betäcka stjertfenan till större delen och de andra vertikala 
fenorna samt bröstfenorna vid basen, ehuru de sist nämnda och 
1:sta ryggfenan i jemförelsevis mindre grad. — Sidolinien bil- 
dar en mycket svag båge öfver bröstfenan, men är för öfrigt 
rät. Den är hos de större af en hvitaktig färg, men stundori 
framtill gråbrunaktig eller mörk, och hos de unge gråaktig och 
något mörkare framtill. — Färgen är betydligt vexlande, i 
synnerhet efter åldern. De äldre äro i allmänhet mörkare än 
de yngre, och hafva hufvudet ofvan och ryggen mörkt olivgrön- 
aktiga eller svartgrönaktiga eller ock svartgråaktiga. Denne 
färg öfvergår nedom sidolinien i en mer eller mindre mörkt 
silfvergrå, något glänsande sådan på hufvudets sidor och kropps- 
sidorna, och den är något ljusare på undre sidan af hufvudet 
och buken. Pannan, nosen och läpparne ofta svartaktige, och 
den silfvergrå färgen på midten af kroppssidorna stundom med 
gulaktig skiftning. Ryggfenorna, bröstfenorna och' stjertfenan 
svartaktiga och en svartaktig fläck bakom roten af bröstfenorna, 
och stundom hafva alla dessa fenor ungef. samme färg som i 
ryggen och äro endast något blekare vid roten. Analfenorna 
hafva stundom samme färg som de nämnda fenorna, men äro 
något ljusare eller gråaktiga vid basen, och stundom äro de 
blågråaktiga, med mörkare kant. Bukfenorna gråhvitaktiga, 
stundom blekt rödaktiga emot spetsen. Iris blekt messingsgul 
och med svartaktig skuggning, och med en messingsgul ring 
närmast pupillen. Munnen är inuti hos äldre svart, men tun- 
gan är hvitaktig, med svarta kanter. De yngre äro mycket 
ljusare: ofvan mer eller mindre ljust olivgrönaktige eller gräs- 
grönaktige, och på sidorna och undertill ljusare silfvergrå, nä-- 
stan silfverhvite, och de vertikala fenorna och bröstfenorna un- 
gefär af ryggens färg, ehuru något blekare vid basen. Hos en 
lefvande unge af omkr. 75 mill:s längd iakttog Krörer följande 
färg: Kroppen och alla fenorna guldfärgade, med öfvergång till 
orangefärg, endast trakten under strupen och till anus var lju- 
sare. Långs sidorna, så väl ofvan som under sidolinien, funnos 
en del irreguliere silfyerfärgade och perlmorglänsande fläckar. 
Iris messingsgul, med svart skuggning. Hos något större lef- 
vande ungar (af 120—150 mill:s längd) var ryggen smaragd- 
grön och sidorna och buken silfverhvita. — En ovanlig färg- 
varietet, som var helt och hållet röd och var erhållen i Fin- 
marken, omtalas af Correrr. Uti Stockh:s Dagblad, landsorts- 
