, 
I0 Slägtet Gadus. 
Den är en särdeles liflig och rofgirig fisk, ehuru den icke 
är utrustad med något stort gap eller grofva tänder. Den håller 
sig ofta 1 stim, och dessa kunna, åtminstone utanför Norges 
nordvestra och norra kuster, vara af betydlig storlek. När dessa 
nära under vattenytan förfölja sådane smärre fiskar, som utgöra 
dess älsklingsföda, såsom sillyngel och annan fiskyngel, sill och 
lodda, förorsaka de under den ifriga förföljelsen af rofvet en 
stark rörelse i hafvet, så att detta på en betydlig sträcka 
kommer liksom i ett sjudande tillstånd, och då sejen derunder 
ofta hoppar upp ur vattnet och klatschar med stjerten emot 
detta, så uppstår dervid ett starkt plaskande. Då nästan all- 
tid ett stort antal måsfåglar församlas till den plats, der sejen 
sålunda jagar småfisken, och hålla sig under starkt skrän sväf- 
vande och flaxande nära öfver vattnet, för att uppsnappa de 
småfiskar, som af sejen uppjagas till vattenytan. så erbjuda 
dessa sejens jagter efter småfisk, enligt hvad vi och andra er- 
farit, ett egendomligt och upplifvande skådespel. Det är i 
synnerhet då loddan går till vid Finmarkens kuster, som man 
får se detta skådespel i större skala, och det är onekligen nå- 
got upprörande att tänka på den storartade förföljelse, för hvil- 
ken småfisken vid dessa tillfällen är utsatt både från vattnets 
och luftens invånare. En Norsk författare, PeEoverR Dass, har 
åt detta skådespel egnat ett litet qväde af följande lydelse: 
Du spralende Sej! see jeg ner hade glemt 
Din hoppende Springen og lystige Skjemt 
Udi mine Skrifter at teigne: 
Hvor smuk er Din Dands alt om Midsommers Tid, 
Naar Solen er skinnend” og Viret er blid 
Et Menneskes Hjerte maa kveigne. 
Hvor tidt har jeg fundet dig springe herom, 
At Havet stod ganske i fraadende Skum 
Alt omkring den tarefuld Skalle; 
Naar du haver Legen paa höjeste fat, 
Du vidst ei för Garnet er under dig sat, 
Saa endes din Gledskab med alle. 
Vid norra Norges kuster ingår sejen under våren (Mars — 
Maj) förföljande loddan, som då närmar sig land för att leka, 
och den förre är då der föremål för ett gifvande fiske, men 
äfven under sommaren ingår den derstädes stundom, lockad af 
de då uppträdande enorma massorna af ett litet kräftdjur 
