98 Slägtet Gadus. 
vid England blifvit iakttagen i slutet af December eller i Ja- 
nuari. Den fångas dels med vad och dels med garn och stun- 
dom på krok, ehuru 1 ”Skandinaviens Fiskar” uppgifves, att 
den är föga glupsk och att det derför hör till de sällsynta un- 
dantagen, att någon lyrtorsk fångas på krok. Francis Day 
nämner emellertid, att den stundom glupskt nappar på krok, 
och dess temligen stora gap och hela byggnad för öfrigt antyda, 
att den är en glupsk roffisk, hvilket äfven ådagalägges af dess 
ifriga jagter efter småfisk. Dess kött är smakligare än sejens, 
men ej så smakligt som torskens och hvitlingens. Den utgör 
ej föremål för något” betydande fiske, och ätes i allmänhet 
blott färsk. 
8. Gadus esmarkii, Ninsson. 
Hvitlinglyran. 
Underkäken längre framskjutande än den öfre d:o. Ögats 
diameter större än nosens längd. Under hakan en liten smal 
skäggtöm. Sidolinien mörk, brunaktig eller gråbrunaktig, och 
temligen starkt böjd. Tänderna på öfverkäken kardlikt sit- 
tande. Analöppningen under bakre delen af 1:sta ryggfenan. 
Stjertfenan temligen djupt utringad. Färgen ofvan olivbrun- 
aktig, på sidorna och undertill silfverhvit, och med en svart- 
aktig fläck vid öfre delen af bröstfenans bas. 
I rf. 15—16; 2 rf. 22—25; 3 rf. 22—255 I af. 20—303; 
2 af. 24—26; brf. 19; bf. 6; stjf. 10-F24+10. 
Gadus minutus, LL. ESMARK: Forhandl. ved de Skand. Naturforsk:s 4:de 
Möde i Christiania 1844, pag. 231. — 1847. 
= Esmarkit, S. NILSSON: Skandin. Fauna, 4:de del. Fiskarna, pag. 
565. — 1855. 
z 5 A. GÖNTHER: Catal. of the Fishes in the Brit. Museum, 
i; vol. IV, pag. 337. — 1862. 
& ” R. COLLETT: Norges Fiske, pag. 109. — 1875. 
3 7 CARL ÖCEDERSTRÖM: Anteckn. om norra Bohusl:s Verte- 
brat-fauna; Öfvers. af K. Vetensk:s Akad:s Förh. 1876, 
N:o 4, pag. 66. — 1876. 
5 3 C. R. SUNDSTRÖM: Fauna öfver Sveriges Ryggradsdjur, 
pag. 248. — 1877. 
Boreogadus minutus, A. W. MALM: Göteb:s och Bohusl:s Fauna, pag. 486. 
— 1877. 
