[TI Slägtet Gadus. 
10. Gadus poutassou, Risso. 
Kolmunnen, 
Underkäken något längre framskjutande än den öfre d:o. 
Tänderna på öfverkäken bilda 2:ne reguliera rader, och de i 
den yttre raden äro mycket större än de i den inre. Hakan 
saknar skäggtöm. Analöppningen belägen framom 1:sta rygg- 
fenan. Sidolinien rät och parallel med och temligen nära in- 
till. ryggkanten. 3:dje ryggfenan längre än de föregående 
d:o, och afståndet mellan den och den 2:dra d:o mycket större 
än den senare fenans längd.  Stjertfenan djupt inskuren. 
Svalget och den inre sidan af gällocken svarta hos de äldre. 
1 rf. 12—15; 2 rf. 12—14; 3 rf. 22—25; Y af. 36—41; 
2 af. 24—27; brf. 21; bf. 6; stjf. 9—-10+25—26 + 9—10. 
Merlangus poutassou, Risso: Hist. nat. des princip. productions de VEu- 
rope méridionale, T. TIT, pag. 227. -— 1826"). 
Gadus (Merlangus) Potassoa, M. V. DÖBEN & J. KOREN, &R: Kongl. Vet 
Akad:s Handl. 1844, pag. 88. — 1846. 
» poutassou, S. NILSSON: Skand. Fauna, 4:de del Fiskarna, pag. 
556. — 1855. 
: Merlangus albus, W. YARRELL: Hist. of Brit. Fish. 3:rd edit. (Richard- 
son), vol. I, pag. 551. 1859. 
Gadus poutassou, A. GÖNTHER: Catal. of the Fishes in the Brit. Mus. 
vol. IV, pag. 338. — 1862. 
5 5 R. COLLETT: Norges Fiske, pag. 110. — 1875. 
Boreogadus A. W. MALM: Göteb:s och Bohusl:s Fauna, pag. 486. 
— 1877. 
Merlangus E. MOREAU: Hist. nat. des Poiss. de la France, T. III, 
pag. 245. — 1881. 
Gadus ; FRANCIS DAY. The Fishes of. Great. Britain & Ireland, 
Part. IV, pag. 292, pl. 83, fig. 1. — 1882; 
5 5 R. COLLETT: Meddelelser om Norges Fiske i Aarene 
1879—83; Nyt Magaz. for Naturvid. 29:de Bad. (aftr.) 
pag. 82. — 1884. 
Enligt L. ESMARK?) benämnes den vid Christiania Kulmund, på grund 
af dess svarta svalg, och V. DÖBEN & KOREN anföra, att den af fiskarena i 
trakten af Bergen i Norge kallas Kulmule. Då den mycket sällan erhålles 
i Bohusläns skärgård, har den icke derstädes fått något eget svenskt namn, 
1) Vi hafva jemfört Norska exemplar med sådana från Medel- 
hafvet vid Nizza, och funnit dem fullkomligt öfverensstämmande med 
hvarandra. 
2) Forh. ved de Skand. Naturforsk:s 4:de Möde i Christiania 1844, 
pag. 230. 
