116 Slägtet Gadus. 
äro fästade något framom bröstfenornas fästen, äro små och - 
knappt mera än hälften så långa som bröstfenorna samt räcka 
icke till anus. De äro lancettformiga och fint tillspetsade, deri- 
genom att deras 2:dre stråle, som är längst, är utdragen i en 
fin trådlik spets. Deras strålar äro såsom vanligt 6. — Stjert- 
fenan, som är djupt inskuren eller utringad och hvars längd 
hos det nämnda exempl. är 60 mill., har 25 till 26 fullstän- 
dige och grenige och ofvan och nedan 9 till 10 ofullständige 
och icke grenige strålar. Alla fenorna äro bräckliga, ehuru 
omslutna af en temligen tjock hud. Sjelfva fenhinnan är tunn. 
— Fjällen äro ej så synnerligen små och löst sittande, run- 
dade. ovala eller elliptiska och tunna cycloidfjäll, och betäcka 
kroppen spånlikt samt sträcka sig långt ut på stjertfenan, men 
på de andra vertikala fenorna endast vid basen. De äro ut- 
märkta derigenom, att de koncentriska och radiära strimmorna 
eller fårorna stå lika tätt, och der dessa korsa hvarandra upp- 
komma derigenom små knölar, hvarigenom fjällen synas vara 
försedda med en stor mängd från den centrale nucleus utgående 
radiära rader af dylike knölar. Derigenom äro de ganska olika 
fjällen af de andra arterna. — Sidolinien är rät, och går under 
hela sin längd nästan parallel med och temligen nära rygg- 
kanten. På sidan af bakre delen af stjerten aflägsnar den sig 
något mera från ryggkanten och går långs midten af nämnda 
sida till stjertfenan. Den är af ljust gråbrunaktig färg. — 
— Färgen på ryggen blågrå, hvilken på sidorna ljusnar och 
öfvergår i silfvergrå, glänsande färg. Buken silfverhvit. Ni- 
dorna tätt beströdda med svarte punkter. Dylike, men ännu 
tätare och mindre, finnas på öfre sidan af hufvudet och på hela 
ryggsidan. På buken saknas de, men finnas på stjertens undre 
sida, och på analfenorna sammanlöpa de till mer eller mindre 
tydliga ringformiga vågor eller streck. Iris ljust guldgul (v. 
DögBeEs & Kores). Stundom förefinnes en något otydlig svart- 
aktig fläck vid öfre delen af bröstfenans bas. 
Denna art har enligt Marm en och annan gång erhållits i 
Göteborgs och Bohusläns skärgårdar, och är der blott tillfäl- 
ligtvis och mycket sällan förekommande. Enligt samme för- 
fattare fångades ett större antal exemplar under vaddragning 
tillhopa med skarpsill vid Fjellbacka d. 16 Decbr 1866, ett 
exemplar d. 3:dje April 1869 under dörjning på 16 famnars 
djup i närheten af Domsö, ett stort ex. d. 12:te April 1867 
