Kummeln. 123 
en nästan pyramidformig form. Dess längd är hos den nämnda 
honan 85/,, t. eller 264 mill, och hos den nämnde hanen 4!/, 
t. eller 135 mill. och innehålles således hos den förra väl och 
hos den senare knappt 4 ggr i totallängden, och är hos båda 
betydligt större än största kroppshöjden. Det är tjockt och 
bredt och ofvan plattkullrigt eller nästan plattadt och, från 
sidan sedt, framtill trubbigt tillspetsadt, med öfre och undre 
profilkonturerne nästan lika mycket konvergerande. Långs mid- 
ten af nacken är en föga framstående köl. Äfven då hufvudet 
ses ofvanifrån, är dess främre ände trubbigt tillspetsad. Under- 
käken, hvars längd är större än !/, af hufvudets d:o, räcker 
hos hanen mera än hos honan framom spetsen af öfverkäken. 
Under hakan finnes intet spår till någon skäggtöm. Munnen 
är stor, och munvinkeln är föga framom och bakre änden af 
= öfverkäksbenet bakom midten af ögat, och munspringan är nå- 
got litet uppstigande. Afståndet mellan ögat och spetsen af 
underkäken innehålies ej fullt 3:ne ggr i hufvudets längd, och 
det samma mellan ögat och nosspetsen, eller nosens längd är 
ungef. dubbelt större än ögats längddiameter, hvilken hos de 
äldre är ungef. lika med och hos de yngre något större än 
!/, af pannans minsta bredd mellan ögonen, och innehålles omkr. 
6 ggr i hufvudets längd. Nosen är således ganska lång, men 
ögonen temligen små. Näsborrarne sitta nära hvarandra och 
mycket (nästan 3 ggr) närmare ögat än nosspetsen. Den bakre, 
som sitter rätt bakom den främre, är oval och dubbelt större 
än den senare samt har en hudflik vid sin främre kant, men 
någon sådan finnes icke vid den främre, som är rundad. Locket 
och underlocket äro tillsamman triangulära, med öfre och undre 
-kanterne något bugtige och med en trubbig vinkel baktill och 
med en hudartad förlängning härstädes. Förlocket är halfmån- 
formigt, med bakre och undre kanterne jemnt afrundade. Mellan- 
locket har den undre kanten jemnt och svagt afrundad. De 
båda gälhinnorna äro förenade under gälnäset, men bilda icke 
någon gemensam fri hudflik, emedan de här ligga öfver hvar- 
andra (den venstra ligger öfver den högra), ett förhållande, 
som icke förekommer hos någon af arterna af det föregående 
slägtet. Hvardera gälhinnans strålar äro 7. Hufvudet är täckt 
af små fjäll på hela öfre sidan, med undantag af sjelfve nos- 
spetsen, samt på gällocken och kinderna. — Tänderna äro 
glesa, skarpt tillspetsade och temligen stora, och sitta både på 
