128 Slägtet Merlucius 
ven bred och trubbig, men den å den andra är tillspetsad, och 
dessa båda äro väl åtskilda. De följande (3:dje—25:te) bål- 
kotornas neuralbågar ligga tätt intill hvarandra, och de å dem 
varande främre ledutskotten omfatta eller ock blott artikulera 
med den föregående kotans neuralbåge, hvarigenom uppkommit 
en fast förening mellan alla kotornas neuralbågar. Deras neu- 
raltaggar, med undantag af de 2:ne redan nämnde och de 3-—4 
bakerste, äro korte och trubbige, sedde från sidan. Stjertkotorna 
som äro 26 till 28 (hos det af oss undersökta exemplaret 26), 
äro af vanlig beskaffenhet, och vid de 9 sista är stjertfenan 
fästad. — Till dessa egenheter i skelettbyggnaden kan läggas, 
att den blott har en kort och tjock appendix pylori. — Post- 
temporal- och supraclavicularbenen äro spensliga och långsträckta 
i jemförelse med torskens, men eljest af enahanda byggnad med 
dennes. Nyckelbenet är deremot mindre långsträckt och har 
det öfre bakre hörnet mer spetsigt och utdraget. Scapular- 
fenestran är mindre och den nedre, tillspetsade delen af korp- 
benet är smalare och spetsigare. Postelavicularbenet har en 
särskild kort och bred, nästan rhomboidisk inre afdelning, men 
dess yttre d:o liknar torskens och har formen af ett refben, och 
detta ben ligger löst i köttet, blott fästadt med svaga band, 
liksom hos honom. Bäckenbenen, som äro löst fästade till 
nyckelbenen, äro, liksom hos torsken, små, med 2:ne från deras 
bakre, utbredde del utgående utskott: ett främre och ett inre, 
men den tunna lamell, som är utbredd mellan dessa utskott, 
är mindre än hos torsken, och det inre utskottet är här jem- 
förelsevis längre och mera rigtadt bakät. 
Enligt MöBivs & Heiscke förekommer kummeln någon gång 
i sydvestra Östersjön i närheten af östra kusten af Schleswig- 
Holstein, men den har enligt Skandinavisk Fauna icke anträf- 
fats i Östersjön i närheten af Skånes kuster. Den förekommer 
emellertid, ehuru sällan i Öresund, enligt N. O. SCHAGERSTRÖM !) 
och Skand. Fauna, och den förre nämner, att den oftare före- 
kommer i Skelderviken, der den enligt honom sällan öfversti- 
ger 4 fot eller 1200 mill. i längd. I Bohusläns skärgård fås 
den icke sällan, ehuru numera icke i mängd, i synnerhet under 
vintern, inne i skärgården vanligen yngre individer och längre 
ute i hafvet äldre sådane, under storfiske med backa. Den är 
1) Physiogr. Sällsk:s i Lund Tidskr. 2:dra häft. 1838, p. 302. 
