Kummeln. 129 
egentligen en hafsfisk och är betydligt vexlande i sin förekomst, 
så att den ett eller annat år kan vara talrik på ett ställe, der 
den sedermera försvinner. Enligt C. Crepverström!) är den icke 
sällsynt i trakten af Strömstad. Vid de södra och vestra kusterna 
af Norge förekommer den enligt R. Corrett icke sällan, ehuru 
i jemförelsevis mindre antal än arterna af föregående slägte, 
med undantag af skäggtorsken. Den +torgföres enligt honom” 
derstädes företrädesvis under hösten, hvilket vi äfven sjelfve 
erfarit, men äfven då hafva vi icke der sett den torgförd i nå- 
gon mängd, så att den öfver hufvud taget vid våra nordiska 
kuster kan betraktas såsom fåtalig. TI afseende på dess utbred- 
ning emot norden, går den normalt upp till Trondhjemsfjorden, 
och har tillfälligtvis anträffats någon gång ända upp i Lofoten. 
— För öfrigt har den en mycket vidsträckt geografisk utbred- 
ning, och förekommer ganska talrik vid Englands kuster, ehuru 
den enligt Frascis Dar der är något sporadisk. Enligt Morrav 
är den allmän vid alla Frankrikes kuster, så väl vid de At- 
lantiska som vid Medelhafskusterna, och STEINDACHNER har funnit 
den särdeles talrik vid både norra, vestra, södra och östra kusterna 
af Spanien, hvarest den mycket värderas såsom ett smakligt 
födoämne. Söder ut går den till Madeira, men vester ut lär 
den icke gå till N. Amerika eller Grönland emedan den enligt både 
KrörerR och Cnr. LörtKEn icke lär förekomma vid Grönland, ehuru 
den af O. FaBricius blifvit upptagen 1 Fauna Groenlandica. 
Den tillhör således egentligen blott Europas tempererade" haf. 
Kummeln är i allmänhet en pelagisk fisk, som såsom full- 
vuxen sällan ingar 1 skärgårdarne eller närmar sig kusterna. Den 
är dessutom rörlig och för ett vandrande och kringstrykande 
lif. Under dagen håller den sig dock i allmänhet mera stilla 
vid bottnen, och är då mindre rörlig, men under natten stry- 
ker den omkring och söker rof. Den håller sig såsom äldre 
vanligen på betydligt djup. Under större delen af året lär den 
hålla sig mera spridd, och samlar sig blott under fortplantnings- 
tiden i större stim. Enligt ”Skandinaviens Fiskar” har den 
midt uti Kattegat för längre tid sedan brukat hålla sig i mängd, 
i och för leken, vid en bank eller ett grund, som deraf fått 
namnet Kummelbanken eller Kummelgrundet. HorrBeErc be- 
rättar, att den omkring 1780 fångades i så stor ymnighet vid 
1) Öfvers. af K. Vet. Ak:s Förh. 1876, N:o 4, p. 66. 
Lilljeborg, Fiskarne. IL 9 
