Långan. 30 
än '/, af hufvudets d:0o) och af en aflångt och något snedt oval 
form, och deras strålar äro 19 till 20. — Bukfenorna, som 
äro fästade ett godt stycke framom bröstfenornas fästen, äro 
väl så långa som bröstfenorna, men räcka dock icke till deras 
spetsar, samt äro smala och tillspetsade, och hafva 6 strålar, 
af hvilka 1:ste—3:dje hafva frie spetsar och 2:dre och 3:dje äro 
längst, men den 3:dje något längre än den 2:dre. — Stjert- 
fenan är af medelmåttig storlek och starkt afrundad. Dess 
längd innehålles föga mera än 1!/; ggr i hufvudets d:o, och 
den har 38 till 39 grenige och å hvardera sidan omkr. 5 icke 
grenige strålar. Fenorna äro omgifna af en temligen tjock hud. 
— Fjällen äro mycket små, tätt sittande och spånlikt lagda, 
elliptiska eller aflånga cycloidfjäll, med endast tätt intill hvar- 
andra varande. koncentriska strimmor, och med de smala rum- 
men mellan dessa afdelade genom talrika tvärfåror, som meren- 
dels gå från den ena koncentriska strimman till den andra, och 
göra att fjällen synas försedda med tätt intill hvarandra stälde 
koncentriske, perlbandslike kretsar. De största fjällens längd- 
diameter ungef. 2!/, mill. . De betäcka till betydlig del äfven 
stjertfenan och de andra vertikala fenorna och basen af bröst- 
fenorna. — Sidolinien är 1 början något nedstigande och går 
sedan nästan rät, och med en knappt märkbar böjning nedåt 
något framom midten af den 2:dra ryggfenan. Den är af ljus 
färg. — Färgen är något mörkare hos de äldre: ofvan grå- 
brunaktig, nedåt sidorna ljusare, och på buksidan stundom silf- 
vergrå och stundom silfverhvit. Rygg- och analfenorna (i syn- 
nerhet längre tillbaka) samt stjertfenan med ett mer eller 
mindre tydligt och temligen bredt svartaktigt band nära ytter- 
kanten och med denne senare hvitaktig, och 1:sta ryggfenan 
har en svartaktig fläck i bakre kanten. Bröstfenorna gråaktiga 
och emot spetsen gulaktiga. Bukfenorna hvitaktiga, med röd- 
aktig anstrykning. Iris har en smal messingsgul ring närmast 
pupillen. De yngre äro ljusare: ofvan grågulaktige och under 
hvite. — En färgvarietet, som var beströdd med glese, runde, 
svarte fläckar, store som större ärter, anföres i Skandinavisk 
Fauna. Å 
Uti Annals and Magazine of Natural History, 5:th series, 
vol. 15, pag. 435 (år 1885) beskrifver M'Istosk färgteckningen 
hos en 3!/s engelska tum lång unge af denna art. Den ut- 
märkte sig genom längsgående band eller streck. Ett oliv- 
