140 Slägtet Molva. 
öfre delen af sidorna mer eller mindre mörkt brunaktig, med 
brongglans. På nedre delen af sidorna och undertill mörk- 
grå, med svag bronzglans. Rygg- och analfenorna med hvit- 
aktig kant. 
Ufr$ 181470 rf) 78-85 ,far 70-280; brf. 20-925 NE 
3—6; stjf. 8+34—+838. 
Gadus Byrkelange, J. J. WALBAUM: Petri Artedi sveci Genera Piscium, pag. 
135. — 1792. 
3 abyssorum, S. NILSSON: Prodromus Ichthyol. Scandin. pag. 46. — 
1832 
Lota 5 H. KRÖYER; Danmarks Fiske, 2:det Bd. pag. 167. — 
1843 
Molva 5 S. NILSSON: Skand. Fauna, 4:de del Fiskarna, pag. 
577. — 1855. 
byrkelange, R. COLLETT: Norges Fiske, pag 116. — 1875. 
: 5 ÅA. W. MALM: Göteb:s och Bohusl:s Fauna, påg. 492. 
-- 1877. 
> 3 R. COLLETT: Meddelelser om Norges Fiske i Aarene 
1879—383: Nyt Magaz. for Naturvid. 29 Bad. (aftr.) pag-. 
84. — 1884. 
Enligt STRÖM (Söndmörs Beskrivelse) är den vid Söndmör i Norge 
känd under namnet Byrkelange. Vid Bergen i Norge hafva vi hört den 
benämnas Birkelange. I Skandin. Fauna har den fått det Svenska nam- 
net Birkelånga. Då den vid vår Svenska hafskust är mycket sällsynt, har 
den icke af våre fiskare erhållit något eget namn. 
Anm. Uti Skandinavisk Fauna har NILSSON med rätta fästat upp- 
märksamheten derpå, att den i Medelhafvet förekommande Molva elongata, 
Riss0 !), står mycket nära här i fråga varande art, med det tillägg, att 
den möjligen med den är alldeles identisk. Då här varande Universitets 
zool. museum eger flera exemplar af Molva elongata, som af Prof. T. TH0- 
RELL blifvit tillvaratagna vid Nizza och förärade till museet, samt äfven 
eger i sprit förvarade exemplar af Molva byrkelange, som vi tillvaratagit 
i Norge, så hafva vi varit 1 tillfälle att dem emellan anställa jemförelse 
och att rätta en och annan, troligtvis från mindre tillfyllestgörande mate- 
rial härflytande, något afvikande uppgift af NILSSON. Genom dessa rättel- 
ser tyckas dessa båda arter komma ända närmare hvarandra, än den af 
NILSSON gjorda jemförelsen antyder, men det oaktadt hafva vi på grund 
af den betydliga skiljaktigheten dem emellan uti fjällens beskaffenhet kom- 
mit till det resultat, att de utgöra 2:ne skilda arter. Vi vilja först med- 
dela några mått å 2.ne nästan fullkomligt likstora exemplar, som utvisa, 
huru mycket de öfverensstämma med hvarandra uti proportionerna, med 
undantag af kroppshöjden och läget för anus. 
1) Hist. nat. des princip. Prod. de YEurope méridionale, TTT 
Ps 2175- Pl SOV EEG 
