Laken. 147 
IV... Slägtet Lota, G. Cuvier. 18291). 
(Regne Anim: 2:e édit. T. II, pag. 333. — 1829). 
Kroppen medelmåttigt långsträckt och täckt med mycket 
små, icke spånlikt lagda fjäll. Underkäken med en skäggtöm 
under hakan. Tänderna alla små och fina och kardlikt sit- 
tande, och inga på gombenen. 2:ne skilda ryggfenor, af hvilka 
den 1:sta är väl utbildad, samt en analfena och stjertfenan 
distinkt. Bukfenornas strålar 6 och gälhinnans d:o 7. Appen- 
dices pylorice stora och temligen talrika. 
En till tvenne arter från de nordlige delarne af Gamla 
och Nya Verlden. En art tillhör vår och Europas samt norra 
Asiens faunor >). 
1. Lota vulgaris, JEsyss. 
Laken. 
1:sta ryggfenan börjar hos de utvuxne framom eller öfver 
spetsarne af de tillbakalagda bröstfenorna. 
NaN ESA DING 0 Tarsrat 060-108 PrEcT9==2T: HE 
63; stjf. 4-+ 35 + 3. 
= Gadus Lota, LINNÉ; Fauna Svec. ed. II:da, pag. 113. — 1761. 
> 3 PALLAS: Zoographia Rosso-Asiatica, T. III, pag. 201. 
— 1831. 
Lota vulgaris, JENYNS: Manual of British vertebrate Animals, pag. 
448. — 1835. 
ä Å H. KRÖYER: Danmarks Fiske, 2:det Bd. pag. 169. — 1843. 
; 5 W. Vv. WRricHT, C. U: EKSTRÖM & (3 J. SUNDEVALL? 
Skandin:s Fiskar, 8:de häft. pag. 170, 7:de häft. pl. 42. 
— 1845 & 1842. 
3 3 9. NILSSON: Skand. Fauna, 4:de del. Fiskarna, pag. 580 
==01855- : 
- , HECKEL & KNER: Die Sitsswasserfische der Ostreichi- 
schen Monarchie, pag. 313. — 1858. 
1) Hos CUVIER omfattar detta slägte äfven det föregående. 
2) Den har af GÖNTHEK och JORDAN & GILBERT ansetts såsom till 
arten identisk med N. Amerikas Lota lacustris, men CHR. LÖTKEN (Vid. 
Meddelels. fra den naturhist. Foren. i Kjöb. 1881, p. 256) har yttrat den 
åsigten, att dessa arter sannolikt äro skilda, på grund af anstäld jämförelse 
dem emellan. Hos L. lacustris börjar 1:sta ryggfenan bakom spetsen af 
de tillbakalagda bröstfenorna. 
