132 Slägtet Lota. 
skotten långa och starkt divergerande bakåt. Med undantag 
af dessa egenheter, företer det fasta kraniet inga anmärknings- 
värda afvikelser från det samma af torsken eller långan. Suspen- 
sorialapparatens ben öfverensstämma med torskens d:o. Samma 
förhållande eger rum med pterygopalatinapparatens ben, med 
undantag deraf, att metapterygoidbenet är kortare i vertikal 
rigtning. Mellankäks- och öfverkäksbenen öfverensstämma full- 
komligt med torskens d:o, men underkäksbenen äro något sva- 
gare och kortare än dennes. Det främsta infraorbitalbenet är 
smalare än torskens och har å midten af öfre kanten ett tem- 
ligen långt utskott, hvarmed det är fästadt till sidosilbenet, 
hvilket utskott saknas hos torsken, men finnes hos långan. Af 
gällocksapparatens ben likna locket och underlocket torskens 
d:o, äfvensom långans, men mellanlocket är smalare och framåt 
ganska starkt tillspetsadt, och förlocket liknar nästan fullkom- 
ligt torskens d:o, men har en starkare böjning framåt vid öfre 
delen, så att denne del bildar en nästan rät vinkel med den 
nedre d:o på det ställe, der det utskott är beläget, som fäster 
detta ben till hyomandibularbenet och o. symplecticum. Tung- 
bensapparatens ben likna dem hos torsken. — Kotorna äro 58 
— 62, af hvilka 21—22 äro bålkotor. Den 1:sta kotans neural- 
båge är orörligt sammanvuxen med kroppen. — Skulderappara- 
tens ben likna torskens d:o, med undantag deraf, att posttem- 
poralbenets nedre gren är kortare och knappt af den öfres halfva 
längd, och scapularfenestran är mindre samt korpbenet kortare. 
Bäckenbenen äro något svagare än torskens d:o derigenom, att 
deras bakre del eller kroppen är smalare och de tunna lameller 
som hos torsken sammanbinda det yttre och inre utskottet med 
hvarandra och med kroppen här saknas nästan helt och hållet, 
och derigenom att dessa ben dessutom i sin helhet äro propor- 
tionsvis mindre. 
Laken förekommer hos oss i strömmar, floder och insjöar 
såsom en allmän färskvattensfisk från de sydligaste till de nord- 
ligaste delarne af landet, d. v. s. öfver hela Sverige, men den 
lär vara' talrikare i östre än vestre delarne af landet. Enligt 
Lrorp!) är den emellertid allmän i Wenern äfvensom i Göta- 
elf. Inom Sverige är den icke inskränkt endast till färskt 
vatten, utan förekommer äfven i hela vår östre skärgård, åt- 
1) Anteckningar under ett tjuguårigt vistande i Skandinavien, pag. 65. 
