162 Slägtet Phycis. 
kotan äro de mycket små, men på de följande äro de stora och 
ganska breda samt tilltaga 1 längd bakåt. De 2:ne främsta 
kotorna sakna refben, och på de 3:ne följande, i synnerhet på 
4:de kotan, äro dessa ganska tjocka samt äro fästade vid kroppen 
åa kotorna. På de derefter följande bålkotorna äro refbenen allt 
smalare och smalare bakåt samt äro endast fästade å sidout- 
skotten i närheten af dessas spetsar. Redan på 1:sta paret ref- 
ben uppträda epipleuralben. —  Posttemporalbenen äro gaffel- 
formiga, men deras nedre gren är kort och artikulerar med ett 
starkt utstående utskott å O. opisthoticwm. För öfrigt öfver- 
ensstämmer skulderapparatens ben med torskens. Bäckenbenen 
äro deremot mycket olika dennes. De äro såsom vanligt fästade 
vid bvarandra, men i en transversel rigtning, så att deras främre 
sammanstötande ändar äro rigtade inåt och deras bakre utåt, 
hvarigenom bukfenorna kommit att blifva långt åtskilda. De 
äro för öfrigt smala och långsträckta och något bredare vid inre 
änden än å midten, men bredast vid den yttre d:o, som utgöres 
af deras kropp, hvarifrån utgår inåt och bakåt ett långt och 
smalt, nästan trådformigt utskott, och dessa utskott (ett å 
hvardera sidans bäckenben) äro så långa, att deras inre ändar 
räcka till hvarandra. De motsvara de bakre inre utskotten å 
torskens bäckenben, och de delar af här i fråga varande bäcken- 
ben, som äro rigtade inåt samt sammanstöta, motsvara de främre 
eller framåt rigtade utskotten hos torsken). 
Denna art är mycket sällsynt i Kattegat, och har enligt 
Manx (anf. st.) endast några få ggr erhållits i närheten, af 
Bohusläns skärgård. Ett exemplar blef i slutet af Juni 1851 
taget utanför Lysekil, ett 2:dra d:o i November 1860 3!/, mil 
vester om Käringön på 50 famnars djup, och ett 3:dje utanför 
Lysekil under våren 1874. — Enligt R. Conretr (anf. st.) före- 
kommer den icke så sällan, ehuru sparsam, på ett djup af 100 
till 200 famnar vid Norges södra och vestra kuster, åtminstone 
upp till Trondhjemsfjorden, och han antager den för att vara .: 
stationär 1 närheten af Norges vestra kust, fastän 1 allmänhet 
blott äldre och större exemplar derstädes erhållas. — För öfrigt 
förekommer den vid kusterna af England och Irland, der den 
dock i allmänhet enligt Francis Dar tyckes vara sparsam, samt 
1) Skelettets beskaffenhet utvisar, att det tillhört en uug individ, 
ehuru dess längd är 540 mill. 
