180 Slägtet Onos. 
inåt smalare mellanrum vid båda ändarne, men afbrytningen 
sträcker sig ända till centrum. Den instuckne änden är också 
urnupen. — Sidolinien, hvars porer äro glesa och aflånga samt 
på den allra bakerste delen af stjerten mindre tydliga, går i 
början temligen nära ryggkanten och sänker sig bakåt öfver 
anus och främre delen af analfenan mycket långsamt ned till 
midten af stjertens sida, hvarefter den går rät till stjertfenan. 
Hos det ofvan anförda. större exemplaret äro dess porer svarta 
och hos det mindre hvita. — Färgen är betydligt vexlande. 
Det stora ofvan anförda exemplaret hade 1 friskt tillstånd öfre 
kroppssidan svarthrunaktig och buksidan silfvergrå, med stark 
svartaktig skuggning, som var ojemt fördelad, och på kropps- 
sidorna öfvergick den öfre kroppssidans färg så småningom i 
den undres d:o. 2:dra ryggfenan hade ungef. ryggens färg, 
ehuru något ljusare och med en smal hvitaktig kant. Bröst- 
fenorna och stjertfenan voro svartblå, de förra med blåhvit och 
den senare med rödhvit spets. Analfenan var äfven svartblå, 
med smal hvitaktig kant och ljusare, gråaktig bas. Bukfenorna 
voro gråaktiga med ljust rödaktige spetsar. Iris var silfverhvit 
med svag messingsglans och svartaktig skuggning. Hakans 
skäggtöm var röd, men de andre skäggtömmarne äfvensom 1:sta 
ryggfenans 1:ste långe stråle voro svartaktige. Den korta an- 
tydning om färgen, som V. STRUSSENFELT lemnar, utvisar en något 
så när med den här uppgifna öfverensstämmande färgteckning. 
Stundom har den, åtminstone i Öresund och Östersjön, en myc- 
ket ljusare färg. N. O. ScHaGerström uppgifver färgen å de i 
trakten af Landskrona erhållna exemplaren såsom ljust gulbrun, 
med mörkare, något i brunt stötande rygg och hvitaktig buk. 
Rygg- och analfenorna gråblå, med svartaktige kanter; bröst- 
fenorna gulaktiga, med svarte spetsar, och bukfenorna gulhvita. 
En dermed nära öfverensstämmande färg, anföres äfven af 
Krörer och Nirsson, men den senare uppgifver bröstfenorna och 
stjertfenan öfver allt och 2:dra ryggfenan och analfenan baktill 
såsom svartaktiga, och iris såsom eldröd. 2:dra ryggfenan har 
merendels en smal hvit kant. Det vid Gotland erhållna, ofvan 
anförda exemplaret synes hafva haft en liknande färg, men 
1l:sta ryggfenans förste stråle är svart, och 2:dra ryggfenan har 
en liten rund svart fläck ett stycke bakom början, hvilken fläck 
äfven Kkrörer stundom iakttagit. Enligt Correrr förefinnas 
stundom dylike svarte fläckar af ögats storlek spridde här och 
