182 Slägtet Onos. 
den senare genom ett smalare skaft, tvärs öfver hvars ände 
denne spets är fästad, med 2:ne frie ändar, af hvilka den ene 
är smal och borstlik och den andre tjockare samt kort och trub- 
big. Denna missbildning af strålen är troligen tillkommen ge- 
nom någon lesion. 
Skelettet. Det fasta kraniet är bildadt efter samme typ 
som torskens, ehuru det företer en del afvikelser från detta. 
Ledytorna å sidonackbenen, som artikulera med 1:sta kotans 
främre ledutskott, utskjuta lika långt tillbaka som basilarbenet. . 
Öfre nackbenet begränsar upptill nackhålet vid dettas öfre vin- 
kel, och detta bens vertikala skiflika utskott är stort och sträc- 
ker sig längre tillbaka än basilarbenet. Både öfre nackbenets 
horisontelle del och kraniets öfre sida för öfrigt saknar köl, och 
kraniets bakre del är något nedtryckt samt jemförelsevis min- 
dre hög än å torskens kranium. Pannbenen äro, liksom å detta 
senare, sammansmälta mellan ögonhålorna och äfven baktill. 
O. epoticum har det bakre utskottet, vid hvilket den öfre gre- 
nen af posttemporalbenet är fästad, ungefär lika långt utstående 
hakåt, som bakre utskottet å c. pteroticum, och detta ben har 
å yttre sidan en tunn vinglik utvidgning. O. opisthoticum är 
större än o. prooticum, och detta har i främre kanten en öppen, 
djupt ingående bugt. Alisphenoidbenet är litet. Parasphenoid- 
benet är rakt och af vanlig form. Sidosilbenen hafva sitt yttre 
eller sidoutskott smalt, och deras bakre utskott är långt och 
rigtadt rätt bakåt, och dessa utskott (ett å hvartdera benet) 
ligga intill hvarandra samt äro framtill genom en öppning 
skilda från det underliggande plogbenet. Öfre silbenet är fram- 
till starkt hoptryckt. Plogbenets främre ände är tjock och 
trubbigt pilformig, och har å sidorna en nedskjutande kant, som 
framtill omsluter det vinkelformiga smala och med jemförelse- 
vis få tänder försedda tandfältet, som blott har ett par rader 
tänder. Pannbenen äro mellan ögonhålorna smala och starkt 
urhålkade, men framom de samma utbredda och der betäckande 
sidosilbenens sidoutskott. Ossa nasalia äro mycket långa och 
sträcka sig långt framom öfre silbenet, och hafva hvartdera 
ofvan en längsgående slemkanal, samt äro framtill förenade ge- 
nom en ytterst tunn och böjlig benartad skifva, som ligger 
under deras främre ändar. De tjena framtill som stöd för 
de stora öfre skäggtömmarne (nasaltömmarne), samt äro olika 
dem hos de föregående torskfiskarne. Det främsta infraorbital- 
