Femtömmade Skärlångan. 189 
sträcka sig äfven ut ett stycke mellan strålarne i 2:dra rygg- 
fenan och den bakre delen af analfenan, och betäcka yttre sidan 
af bröstfenorna emot basen. Hos det exemplar, hvars mått 
ofvan blifvit anförda, är de störstas längd föga större än 1 
mill. De äro af en oval form, med båda ändarne lika breda, 
och deras struktur eller striering liknar den samma hos den 
närmast föregående arten. — Sidolinien har glesa och aflånga, 
hvitaktiga porer, som i dess främre del, ofvan bröstfenan bilda 
en nästan rät eller svagt bågböjd linie, som fortsättes närmare 
ryggkanten till något bakom 2:dra ryggfenans början samt der 
upphör, men något framom dess slut börjar ungefär midt på 
kroppssidan och under den förra en annan dylik linie, som går 
långs kroppssidans midt till bort emot bakre delen af stjerten, 
der den upphör innan den når stjertfenan. — Färgen är äfven 
hos denna art underkastad vexlingar, ehuru i mindre grad än 
hos närmast föregående arten. Hufvudet och kroppen ofvan 
mörkt gråbruna, sidorna glänsande af silfvergrå, i grönaktig 
bronzfärg stötande färg, och med ett rödgulaktigt slemmigt 
öfverdrag, som lätt afgår. 2:dra ryggfenan brun och emot 
bakre änden svartaktig. Bröstfenorna nästan pomeransfärgade, 
med svart kant. Bukfenorna med pomeransfärgade strålar och 
hvitgul hinna. Analfenan rosenröd, med svartaktig kant. Stjert- 
fenan mörkbrun. Detta var färgen på ett friskt omkr. 240 
mill. långt exemplar enligt N. O. ScHacerström. Enligt den 
samme hafva mindre exemplar stundom haft öfre kroppssidan 
mörkt brunaktig, och sidorna grågula. Vi hafva å exemplar 
från Bohuslän funnit färgen ofvan mörkt brunaktig, på sidorna 
något ljusare brunaktig eller gråbrunaktig och på buken silf- 
vergrå och under hufvudet hvitaktig. 2:dra ryggfenan, anal- 
fenan och stjertfenan mörkt gråbrunaktiga, de båda senare med 
svartaktig kant, och den sist nämnda gråhvitaktig framtill. 
Bröstfenorna svartblå, och bukfenorna af bukens färg, ehuru 
mörkare emot spetsarne. Iris silfvergrå, med svartaktig skugg- 
ning. Munnen inuti hvit. 
- Ungarne af denna art hafva oftare anträffats än de af 1:sta 
och 3:dje arterna, och det är desse som ligga till grund för 
Covck's slägte Ciliata!) och hans art Ciliata glauca, och för 
1) Loudons Magazine of Nat. History, vol. V, p. 15, fig. 2. 
