198 Slägtet Raniceps. 
bakom anus, har samma höjd och form som 2:dra ryggfenan, 
men är något kortare än den samt är liksom den väl skild 
från stjertfenan. Den har 57 till 60 strålar. — Bröstfenorna 
äro temligen små, och deras längd är knappt hälften så stor som 
hufvudets d:o. De äro af en oval och baktill afrundad form, 
samt hafva 22 till 23 strålar. Då de sträckas tillbaka, räcka 
de ungef. till analfenans början, på grund deraf att bålen är 
kort. — Bukfenorna, som äro fästade ett godt stycke framom 
bröstfenornas fästen, äro små, ehuru långa till följd deraf, att 
deras 1:ste och i synnerhet 2:dre strålar äro mycket förlängde, 
så att deras längd är betydligt större än den af bröstfenorna. 
De hafva 6 strålar af hvilka 1:ste och 2:dre äro utdragne i 
långe, trådlike spetsar, hvaraf den å den 2:dre är ungef. dubbelt 
längre än den å den 1:ste. — Stjertfenan är liten och starkt 
afrundad. Dess längd från och med ytterste stödjestrålarne är 
föga större än bröstfenans d:o, och den har 29 grenige strålar 
och å hvardera sidan 3:ne icke grenige stödjestrålar. -— Fjällen 
äro små, men tydliga och spånlikt lagda och fast sittande, och 
betäcka en stor del af stjertfenan samt sträcka sig äfven på de 
bakre delarne af 2:dra ryggfenan och analfenan ett godt stycke ut 
från basen, och betäcka den yttre sidan af den senare å bröstfenorna. 
De äro merendels af en elliptisk men stundom af en oval form, och 
hafva tätt stående koncentriska, vågformiga strimmor, som äro 
mer eller mindre tydligen afbrutna vid deras båda ändar. De 
största fjällen äro ungef. 3 mill. långa. Kroppen är för öfrigt 
täckt af ymnigt slem. —- Ingen tydlig sidolinie förefinnes. — 
Färgen är hos den friske fisken kolsvart eller ock mörkt brun- 
svart, med vacker blåaktig glans, som härflyter af det tjocka 
slemlågret, hvaraf kroppen är betäckt. Munnen inuti och tungan 
samt de öfre delarne af öfver- och underläppen äro hvita. Fenorna 
hafva samme färg som kroppen och hufvudet, men öfre kanten 
af 2:dra ryggfenan och främre delen af analfenans undre kant 
äfvensom de frie spetsarne af 1:ste och 2:dre strålarne i bukfe- 
norna äro hvitaktige. Iris är gulaktig. Efter döden blekna 
färgerne, och i sprit blir den svarte färgen brunaktig. 
Mann (anf. st.) beskrifver en liten unge af 13 mill:s längd, 
som redan hade erhållit den äldre fiskens karakteristiske kropps- 
form och fenbildning, men hade hakans skäggtöm blott antydd 
af en helt liten tapp, och hade kroppen och fenorna för det 
mesta hvitaktiga, med blott en stark svart pigmentering på 
