200 Slägtet Raniceps. 
baktill och nedtill nästan ända ned till qvadratbenets ledknapp. 
Mesopterygoidbenet är långt och dess bakre ände sammanstöter 
med metapterygoidbenet, hvilket är litet samt af en triangulär 
form. Mellankäksbenen äro långa, men spensliga, med bakre 
änden smal och tillspetsad. Å midten af deras öfre sida hafva 
de en blott framtill fästad tunn flik eller utskott, men de vid 
deras inre eller främre ände varande båda utskotten äro temli- 
gen stora och långa. Öfverkäksbenen äro något längre, och äf- 
ven de spensliga och vid den bakre änden utbredda. Underkä- 
ken är stark och bred samt ungef. af samma byggnad som hos 
torsken, men angularbenet är af afrundadt. Det främsta infra- 
orbitalbenet är aflångt och jemnbredt, å yttre sidan med en 
stor slemkanal och i öfre kanten å midten med ett temligen 
stort utskott, som är fästadt vid sidosilbenet. Det 2:dra infra- 
orbitalbenet är äfven stort, men kort och bredt. OO. nasale är 
bredt, men kort och sträcker sig icke framom det främsta in- 
fraorbitalbenet. Det nästan triangulära locket har liksom hos 
torsken den bakre tunne kanten urbugtad, men dess spets ofvan 
denna urbugtning är längre utdragen och spetsigare än den, 
som är under den samma. Underlocket är något smalare än 
torskens, och dess främre tjocke kant är jemnt bågformig. Mel- 
lanlocket är nästan lika bredt som underlocket och framtill 
tillspetsadt. Förlocket är något bredare än hos torsken och 
nästan njurformigt, med det vid hyomandibularbenets nedre 
ände fästade utskottet i främre kanten mindre utbildadt. De 
nedre svalgbenen äro temligen bredt lancettformiga. O. basi- 
branchiostegale är nästan dolkformadt. — Kotorna äro 44 till 
45, och af dessa äro 11 bålkotor. — Posttemporalbenet har sär- 
deles kort kropp, men långe grenar, af hvilka den öfre är ungef. 
dubbelt längre än den undre. Öfre nyckelbenet är smalt ellip- 
tiskt, och nyckelbenet har samme form som hos torsken. Så 
är äfven förhållandet med skulderbladet och korpbenet, men 
scapularfenestran är något mindre. Postelavicularbenet har 2:ne 
afdelningar, af hvilka den inre är tunn samt kort och bred, 
nästan rhomboidisk, och den yttre lång, smal och refbenslik. 
Bäckenbenen äro mycket små och spensliga, med både det inre 
och det främre utskottet smale, det senare dock något större; 
men dessa ben äro bildade efter samme typ, som hos torsken, 
ehuru jemförelsevis svagare. 
