216 Slägtet Ammodytes. 
icke i reguliera rader. — Sidolinien är fullständig och rät, och 
går parallel med och nära intill ryggkanten ända till stjertfe- 
nans bas, der den böjer sig något litet uppåt. — Färgen är 
ofvan grönaktig och på sidorna och undertill silfverhvit och 
glänsande, och hos den lefvande fisken, som är något genom- 
sigtig, skifta kroppssidorna i regnbågens färger. Rygg- och 
analfenorna äro bleka och nästan färglösa, stjertfenan af ryggens 
färg och bröstfenorna gråhvitaktiga. På hvardera sidan af no- 
sen, ungef. midt emellan ögat och nosspetsen är en stor svart- 
aktig fläck. Iris är silfverhvit. — Båda könen äro till det 
yttre hvarandra lika. 
Skelettet. Kraniet är i flera afseenden betydligt olikt det sam- 
ma inom torskfamiljen. Det fasta kraniet är af en långsträckt 
form och temligen svag byggnad. Basilarbenet har å sidan 
framtill i förening med sidonackbenet och o. prooticum en tunn- 
väggad ansvällning, innanför hvilken otoliten har sin plats. 
De å sidonackbenen varande ledytorna, för artikulationen med 
l:sta kotan, äro skarpkantiga och sträcka sig lika långt till- 
baka som basilarbenets bakre kant, samt bilda 1 förening med 
denne en rundad kavitet, i hvilken den 1:sta kotans starkt kon- 
vexe och nästan halfklotformige främre ände är inpassad. Sido- 
nackbenen hafva således inga tydlige ledknappar, och de främre 
ledutskotten å 1:sta kotan äro äfvenledes otydliga. Nackhålet 
omslutes undertill och på sidorna af sidonackbenen och blott till 
ringa del vid dess öfre vinkel af öfre nackbenet. Detta ben har sin 
bakre stupande del snedt rigtad bakåt och nedåt samt ofvan endast 
försedd med en låg långsgående köl, i stället för det derstädes 
vanliga stora skifformiga utskottet. Detta bens öfre horison- 
telle del är slät och liksom hjessan ofvan utan långsgående köl. 
Nämnde del är kort, emedan pannbenen sträcka sig långt till- 
baka. OO. /epotica äro såsom vanligt åtskilda genom öfre nack- 
benet, och deras konvexa parti, der den öfre grenen af posttem- 
poralbenet är fästad, är föga utstående. O. opisthoticum före- 
finnes, men är litet och mycket mindre än o. prooticum, hvil- 
ket är stort. Det senare benet är i främre kanten föga urbug- 
tadt. O. pteroticum har sin sidokant ofvan ledytan för den 
bakre ledknvappen å hyomandibularbenet föga utstående, och det 
har icke något bakåt rigtadt utskott. O. sphenoticum bildar 
en föga utstående konvexitet bakom ögonhålan, hvars utskär- 
ning å pannbenet baktill begränsas af en utstående vinkel å 
