: Tobiskungen. 219 
gränsen, ehuru den öfver allt i jemförelse med följande arten 
är fåtalig och oftast t. o. m. sällsynt. Enligt C. U. EKxsTtrön, 
som å anf. st. tydligen beskrifver denna arten, är den mycket 
sällsynt i Mörkö skärgård utanför Södermanland. Vid sydöstra 
kusten af Skåne, i trakten af Cimbrishamrn, fås den under der 
pågående tobisfiske under sommaren oftast, och synes der icke 
vara sällsynt, ehuru C. J. Suspevarr i ”Skandinaviens Fiskar” 
uppgifver, att följande arten är väl 10 ggr talrikare än den 
derstädes. Vid norra Tysklands Östersjökust synes den vara 
talrikare, emedan Benecke (anf. st.) anför, att den under Juli 
till September i skaror eller stim närmar sig nämnda kust, 
och blir der fångad i mängd i så kallade tobisgarn. Enligt 
N. 0. ScHacersrrom!) är den sällsynt i Öresund i trakten af 
Landskrona, ehuru den enligt Krörer (anf. st.) och enligt G. 
WinrtHErR ?) skall vara talrik vid Danmarks kuster. Enligt A. 
W. Manm (anf. st.) är den mindre allmän i Göteborgs och Bo- 
husläns skärgårdar, och erhålles derstädes blott tillfälligtvis 
vid vaddragning. — Enligt RB. Corrert?) är denna artens geo- 
grafiska utbredning vid Norges kuster ännu icke med säkerhet 
känd, och enligt hvad denne författare sedermera?) uppgifvit 
är den icke med säkerhet funnen norr om Trondhjemsfjorden. 
Enligt den samme är den allmän vid Norges sydliga kuster 
på för den passande lokaler, och han har undersökt exemplar 
tagna i trakten af Bergen. - Sjelfve hafva vi tagit den på skal- 
sandsbotten på 10—20 famnars djup vid Haugesund, söder om 
Bergen. Corrett antager, att den icke förekommer vid Norges 
nordligaste kuster. — För öfrigt är den söder ut utbredd till 
Englands, Irlands och Frankrikes norra och vestra kuster, ned 
till Arcachon, och skall enligt Moreav vara talrikare vid den 
vestra än vid den norra kusten af sist nämnda land. 
Den lär enligt Frascis Day och äfven J. Coucu?) i allmän- 
het hålla sig i något djupare vatten än följande arten, och den 
senare förf. uppgifver, att man anträffat den slukad af fiskar 
vid inloppet till Engelska Kanalen på 45 fämnars djup, men 
såsom den följande förekommer den företrädesvis eller nästan 
1) Physiogr. Sällsk:s i Lund Tidskr. 2:dra häft. 1838, pag. 314. 
2) Naturhist Tidskr. 3:dje Rekke, !2:te Bd p. 35. 
3) Norges Fiske, p. 126. 
4) Meddelels. om Norges Fiske i Aaren 1879—383, Nyt Magaz. f. 
Naturvid. 29 Bd. (särsk. aftr.) p. 94. 
5) Hist. of the Fishes of the British Islands, vol. 1l1I, pag. 140, 
