226 Slägtet Ammodytes. 
ket små, ovala eller ovalt rundade och med koncentriska och 
radiära strimmor, som å den ena halfvan stå tätare än å den 
andra. De bilda i allmänhet hos de äldre 130 till 140 
sneda rader eller strimmor!). — Sidolinien liknar den hos före- 
gående, men är bakom ryggfenan otydlig. — Färgen på öfre 
sidan till nära midten af kroppssidan är olivgrön, med blågrå 
anstrykning, och på sidorna för öfrigt och på buksidan silfver- 
hvit, dock med svagare silfverglans på den senare sidan. Iris 
är silfverhvit och mörkare skuggad upptill. Nosens sidor äro 
utan någon svartaktig fläck. Fenorna äro nästan färglösa. I 
lefvande tillstånd är den något genomsigtig. 
Hos små ungar af 34 mill:s längd, karakteriserade så- 
som tillhörande denna arten genom sin redan starkt framskjut- 
bare öfverkäke, är kroppen klar och genomsigtig, och blott på 
locket förefinnes silfverglans. På hjessan äro flere mörke pig- 
mentfläckar, å hvardera sidan af ryggfenans bas en rad dylike, 
vid basen af analfenan en rad sådane och äfven dylike vid ba- 
sen af stjertfenan och på sidan af stjerten strax framom den 
samma. Ögonen äro stora och nosen kort. Anus är belägen 
strax bakom midten af totallängden, och stjertfenan är grundt 
inskuren och med afrundade flikar: Fenorna äro för öfrigt nor- 
mala, men bröstfenorna räcka föga bakom början af ryggfenan. 
Blåtobisen är hos oss mycket allmännare och talrikare före- 
kommande än föregående art, såsom redan ofvan är anfördt, 
och vid långgrunda och sandiga hafsstränder förekommer den 
mer eller mindre talrik från och med Bottniske viken, åtmin- 
stone dennes sydlige delar?), rundt om upp till Norske gränsen, 
samt derefter vid alla Norges hafskuster ända till Ryske grän- 
sen, och öster om denne gräns hafva vi sjelfve tagit den vid 
Ryska Lapplands kust midt emellan Kola och Hvita Hafvet?). 
Troligtvis förekommer den längre öster ut i Norra Ishafvet, och 
A. J. Mera (anf. st.) förmodar, att den finnes i Hvita Hafvet. 
Inom Sverige är den i synnerhet ymnig vid sydöstra och södra 
kusterna af Skåne, och under det tobisfiske, som, enligt hvad 
1) Man uppgifver vanligen ett mindre antal, (120—130), men vi hafva 
räknat det uppgifna. 
2) Å Upsala Univ:s Zool. museum förvaras exemplar, som blifvit tagna 
i Roslagens skärgård norr om Ålands Haf. 
3) K. Vet. Ak:s Handl. 1850, p. 309. 
