232 Ormfiskar. 
på samma ställe erhöllos några sällsynta musslor, såsom Pec- 
tunculus glycimeris, Venus casina och Tellina crassa. Arten 
tillhör eljest, så vidt man känner, företrädesvis södra Europa, 
och blott ett exemplar har enligt GösrtHER och Francis Davy 
tagits vid England, nemligen af G. Jerrreys med bottenskrapa. 
på 80—90 famnars djup vid Hebriderna. Dess egentliga hem 
är Medelhafvet, och i synnerhet dettas östlige del samt vid 
Sicilien och Neapel. Den vestligaste af Morrav uppgifna loka- 
len för den derstädes är Nizza, hvarest Risso erhållit sin Ämmo- 
dytes argenteus. Enligt Morrav är den temligen sällsynt, men 
Risso uppgifver, att den på sådana ställen, der hafsbottnen är 
sandig, uppträder i Maj, Juni och September. Enligt samme 
författare leker den under våren. Sannolikt liknar den de båda 
föregående i lefnadssättet. 
4:de Familjen OPHIDIIDA, Bonararte. 1831. 
(Ophidiide, BONAP.: Saggio di una distribuzione metodica degli ani- 
mali vertebrati. 1831. — Ophidiide, IDEM: Catalogo metodico dei pesci 
europei, pag. 41. — 1846). 
Ormfiskar. 
Kroppen mer eller mindre långsträckt, med eller utan 
fjäll. De vertikala fenorna i allmänhet förenade, och blott en 
ryggfena och en analfena, den förra intagande större delen af 
kroppens längd. Rudimentära och transformerade eller inga 
bukfenor, och då de finnas, äro de fästade framom eller under 
bröstfenorna. Gälöppningarna äro stora, och gälhinnorna äro 
merendels förenade och bilda en gemensam fri flik under gäl- 
näset. Inga eller få appendices pylorice. 
De till denna familj hörande fiskformerne äro hafsfiskar 
samt icke synnerligen talrike, men representanter för familjen 
förekomma i hafven i nästan alla jordens regioner. Familjen 
omfattar enligt GöstHer flera underfamiljer, som stundom varit. 
uppstälda såsom särskilda familjer. Blott den ena, nemligen 
den 3:dje af dessa underfamiljer, har en representant inom vår 
Skandinaviska fauna. 
