246 Slägtet Macrurus. 
den instuckne delen å sidorna inbugtade eller inknipna och med 
tätt stående vågiga och koncentriska eller ock långsgående strim- 
mor, som nästan saknas å deras frie spets. Från deras cen- 
trum utgår mot den frie änden en hög sågtandad eller taggig 
köl, hvilken vanligen slutar med en längre tagg, men som på 
stjerten ej är så framstående. Vid sidorna om kölen äro stun- 
dom 3—5 bugtiga och mindre framstående radiära linier, som 
på ryggens fjäll äro beväpnade med 2—4 smärre taggar. Mel- 
lan sidolinien och 1:sta ryggfenan äro >—6 fjällrader, mellan 
den samma och 2:dra ryggfenan 6—7 d:o och mellan den samma 
och bukfenan omkr. 21 d:o. Då fjällen å den instuckne delen 
sakna radiära fåror och inskärningar i kanten samt der äro 
helt - tunna. äro de icke några egentliga ctenoidfjäll. — Sido- 
linien är fullständig, och går framtill närmare ryggkanten och 
bildar en liten båge öfver bröstfenans fäste samt en nästan omärk- 
lik sänkning öfver analfenans början, men är för öfrigt rät. — 
Färgen. Enligt Brocn är den på ryggen och fenorna grå och 
för öfrigt silfverfärgad. På i sprit förvarade exemplar hafva vi 
funnit färgen å ryggen brunaktig och på kroppen för öfrigt 
mörkt silfvergrå, ljusast undertill. De vertikala fenorna och 
bröstfenorna emot spetsen mörkare, svartbrunaktiga. 
Skelettet1). Det fasta kraniet företer i ett och annat af- 
seende en märkbar tendens till öfverensstämmelse med det hos 
slägtet Gadus. Dess ben och skelettet för öfrigt-visa dock i 
allmänhet en lösare och mera spongiös struktur. Å det af oss 
undersökta skelettet, som äfven 1 stjertafdelningen synes vara 
i det närmaste fullständigt och hvars längd är 612 mill. är 
det fasta kraniet 147 mill. långt (från nasalbenens spets räk- 
nadt) 45 mill. högt och 75 mill. bredt baktill. Dess längd 
från plogbenets främre ände till spetsen af öfre nackbenets ut- 
skott är 117 mill. Basioccipitalbenet är undertill afrundadt, 
och dess bakre kant sträcker sig något bakom sidonackbenens 
ledknappar, eller de ledytor, som artikulera med 1:sta kotans 
ledutskott. Ofvan och framom dessa ledytor äro ett par andra, 
som artikulera, med 1:sta kotans neuralbåges nedre främre hörn. 
Öfre nackbenet, som sträcker sig ned till nackhålets öfre vinkel, 
1) För det vi blifvit i tillfälle att undersöka detta, hembära vi här- 
med Professor R. COLLETT och Doktor G. 4. GULDBERG vår skyldiga er- 
känsla. 
