Fabricius" Långstjert. 249 
Det fasta kraniets öfre profil är något bågböjd. Hyomandibular- 
benets båda öfre ledknappar äro sammansmälta, och detta ben 
har å yttre sidan en tunn och ej synnerligen bred lamell, som 
från den främre ledknappen sträcker sig ned till nära benets 
nedre ände. Dess bakre undre ledknapp, med hvilken locket 
artikulerar, har en kort och bred hals och sitter långt nere, 
samt är rigtad nedåt och bakåt. Os. symplecticum är upptill 
starkt utbredt. Quadratbenet är jemförelsevis litet och ej Syn- 
nerligen starkt, men för öfrigt af vanlig form. Gombenet är 
starkt, kort, bredt och å yttre och öfre sidorna konvext samt 
baktill tvärt afhugget, och olikt det hos torsken, ehuru dess 
undre kant är något nedskjutande och skarp, liksom hos honom. 
Dess maxillärutskott är smalt och temligen långt. Mesoptery- 
goidbenet är af en bredt oval form, baktill bredast, och mycket 
bredare än hos torsken, samt baktill sammanstötande med me- 
tapterygoidbenet. Pterygoidbenet är temligen kort, nästan jemn- 
bredt och baktill, der det är fästadt vid quadratbenet, icke 
starkt böjdt. Metapterygoidbenet är stort och halfmånformigt. 
Mellankäksbenen äro korta och tjocka. Längden af deras kropp 
är mindre än höjden af deras främsta utskott (processus na- 
salis, CO. J. Sunpevanr), hvilket har en betydlig längd och an- 
tyder en större protractilitet hos dessa ben. Med detta utskott 
är det bakre och bredare men kortare utskottet, som artiku- 
lerar med öfverkäksbenet, vid basen sammansmält. Mellan- 
käksbenen äro vid den bakre änden trubbiga och höga, deri- 
genom att de här å öfre sidan hafva ett afrundadt utskott, som 
mycket liknar det, hvilket derstädes förefinnes hos torsken, men 
är kortare. Öfverkäksbenet, som är mera än dubbelt längre 
än mellankäksbenet, är dock jemförelsevis kortare än torskens, 
samt vid den främre änden tjockare och med större utskott, 
men dess bakre, snedt afskurne och något bredare ände liknar 
i det närmaste den samme å torskens d:o. Underkäken liknar 
något torskens, men är något svagare och kortare, å yttre sidan 
med en skarp köl, under hvilken är en djup, långsgående slem- 
grop, och med angularbenet baktili snedt afskuret. Ossa na- 
salia & infraorbitalia äro särdeles egendomliga. De förra äro 
mycket stora (deras längd 47 mill. och deras gemensamma 
bredd framtill 35 mill. och baktill 25 mill.), långs inre och 
främre kanterne förenade, och bildande kraniets längst fram- 
stående spets. De äro baktill, der de stöta intill och äro fästade 
