Skolästen. 265 
är 1 allmänhet störst hos de större exemplaren med fullständig 
stjert. De efter utseendet tillförlitligaste iakttagelserna antyda 
en vexling mellan 152 och 170. Å det ofvan anförda exem- 
plaret, med nästan fullständig stjert, eller å hanen, hafva vi 
räknat 160 strålar, som alla äro ledade, men icke grenige, ehuru 
klufne i 2:ne sidohälfter. Bakom fenans midt tilltaga strålarne 
märkbart i längd och äro längst närmare stjertspetsen än mid- 
ten, och deras längd är der ungef. lika med ?/, af nosens d:0o. 
— Analfenan, som börjar strax bakom anus, och således ett 
godt stycke längre fram än början af 2:dra ryggfenan, och slu- 
tar vid stjertspetsen, är redan i början flera ggr högre än den 
främre delen af 2:dra ryggfenan, och har hos hanen, så vidt de 
något skadade strålarne å det af oss undersökta exemplaret ut- 
visat, sin största höjd något framom och hos honan bakom 
midten, och är der ungef. dubbelt högre än den bakre högre 
delen af den 2:dra ryggfenan. Allra bakerst är den lägre än 
framtill, ehuru äfven der högre än den bakerste delen af den 
nämnda ryggfenan. Der den är högst är den hos hanen ungef. 
lika hög som och hos honan betydligt högre än stjerten på 
samma ställe. Den är betydligt vexlande i anseende till strå- 
larnes antal, och enligt de efter utseendet tillförlitligaste upp- 
gifterne vexlar detta antal mellan 149 och 190. Hos den ofvan 
anförde hanen hafva vi räknat 168 strålar i denna fena, och 
troligtvis har den blott haft 4 till 5 flere, då stjerten varit 
fullständig. Alla äro ledade men icke grenige, ehuru från ba- 
sen till spetsen klufne i 2:ne sidohälfter. — Hos båda de ofvan 
nämnda exemplaren äro der vid stjertspetsen någre strålar, som 
(såsom stundom händt) skulle kunna betraktas såsom rudimen- 
tära antydningar till en stjertfena, men som dock tydligen hos 
båda äro en fortsättning af den 2:dra ryggfenan. Desse strålar 
äro af lika beskaffenhet med denna fenas strålar. Hos hanen, 
som har stjertspetsen ytterst smal, äro de ytterst små och en- 
dast 3 till 4 till antalet; men hos honan, som har stjert- 
spetsen högre (7 mill. hög) äro de 8 till 9, ehuru betyd- 
ligt vexlande i storlek, så att en del äro mera än dubbelt större 
än de andre, hvilket tydligen utvisar ett patologiskt förhållande"). 
1) Uti ”Voyage en Scandinavie” etc. är ett exemplar afbildadt, af hvars 
stjert ett stort stycke (hela den bakre smalare delen) varit förlorad, men 
hvars stjertände blifvit läkt och blifvit alldeles omsluten af de här utan 
