266 ; Slägtet Coryphenoides. 
Bröstfenorna äro aflångt elliptiska och trubbigt tillspetsade 
samt temligen långa, så att deras längd utgör ungef.”/- af huf- 
vudets d:o. Deras strålar äro till antalet vexlande. Vi hafva 
hos hanen funnit 19 och hos honan 21, och af dem är den öf- 
verste rudimentär. Deras fäste är något snedt uppifrån nedåt 
och bakåt rigtadt. — Bukfenorna, som äro fästade nästan midt 
under bröstfenornas fästen, äro mycket mindre än dessa, ehuru 
stundom, på grund af den ytterste strålens betydliga förlängning, 
lika långa som de. De äro starkt tillspetsade, nå bakom bör- 
jan af analfenan och hafva 8 strålar, som äro tvåklufne, med 
hvardera halfvan hos de mellerste tvågrenig, och af hvilka den 
ytterste utlöper i en lång och fin borstlik och tvåklufven spets. 
— JHjällen på kroppen äro hårda och medelmåttigt stora, af 
en rundad eller rundadt fyrkantig, eller oval och vid den främre 
instuckne änden dubbelt urbugtad form, och med tätt sittande 
temligen fine taggar på deras frie del, och för öfrigt med täta 
vågformiga, koncentriska strimmor och stundom med 3:ne eller 
fere från centrum utgående låge radiäre ryggar å den främre 
instuckne delen. Mellan främre delen af 1:sta ryggfenan och 
sidolinien äro 8 till 9 fjällrader, men mellan den bakre delen 
af den förra och den senare blott 6 till 7 d:o. Mellan sido- 
linien och bukfenans bas äro omkring 20 fjällrader. Sido- 
linien är fullständig och rät samt gråhvitaktig, och går, med 
undantag af den bakre stjerten, närmare ryggkanten än buk- 
kanten. — Färgen är gråaktig, något mörkare och stötande i 
gråbrunt på öfre delarne, samt med någon sidenglans, föror- 
afbrott sammanlöpande 2:dra ryggfenan och analfenan. Uti Skand. Fauna 
pag. 606, omnämnes sedermera något sådant, dock med antydning af för- 
lusten af ett mindre stycke af stjerten och med den uppgiften, att en verk- 
lig stjertfena utvuxit från det afbrutna stället å ryggraden. Senast har R. 
» COLLETT i sina ofvan citerade meddelelser af år 1879, pag. 72, äfven an- 
fört dylika iakttagelser, och äfven tydt de vid den afbrutne stjertspetsen 
utvuxne strålarne såsom ett slags stjertfena, men liksom vi iakttagit, att 
desse strålar bilda en oafbruten fortsättning af den 2:dra ryggfenan. — 
Å det ena af de nedan anförda båda skeletterna har en icke obetydlig del 
af den bakre stjerten varit förlorad, och der har på den afbrutne änden 
utvecklats en slags stjertfena, som är 30 mill. lång och 9 mill. hög vid 
basen och har 15 strålar. På grund af basens sneda rigtning synes den 
här snarare hafva öfvergått från analfenan än från 2:dra ryggfenan. Sista 
kotan är: något ofullständig, och mellan den och stjertfenans bas är ett 
stycke, som endast utgöres af hinna. 
