Slägtet Hippoglossus. 
1. Hippoglossus vulgaris, FLEmisc. 
Hälleflundran. 
Största kroppshöjden (utan inberäkning af fenorna) inne- 
hålles omkr. 3:ne ggr i totallängden. Öfra ögat är beläget 
nära intill hufvudets öfre kant och ungefär midt öfver det 
Tänderna bilda fråämtill på mellankäksbenen 2—3 
irreguliera rader och på underkäken 1—2 d:o. Sidolinien 
bildar öfver bröstfenan en stark båge. Framom analfenan är 
en kort framåt rigtad tagg. -Rygg- och analfenornas största 
höjd, som å den förra är ungef. vid och å den senare framom 
midten, är mindre än !/, men lika med eller större än "/> af 
Iufvudets längd, och deras strålar äro tvågrenige. 
Rf. 98—107; af. 73—982; brf. 14—16; bf. 6; stjf. 3—4 
+löt+3—A4. 
nedra d:0. 
SR LAGO Hippoglossus, 
WW 
” 
Hippoglossus vulgaris, 
Pleuronectes Hippoglossus, 
Hippoglossus maximus, 
Pleuronectes Hippoglossus, 
Hippoglossus maximus, 
” 
” 
vulgaris, 
” 
Linné. 
vulgaris, 
LINNÉ: Fauna Svecica ed. II:da, pag. 117. — 
1761. 
0. FABRICIUS: Fauna Groenlandica, pag. 161. 
—"' 11780; 
FLEMING: History of British Animals, pag. 199. 
— 1828. 
3. NISSON: Prodromus Ichthyol. Scandin. pag. 
Hus 1830: 
GOTTSCHE: Die seeländischen Pleuronectes-Arten; 
Archiv för Naturgeschichte, von A. Wiegmann, 
1:er Jahrg. 2:er Bd. pag. 164. —- 1835. 
N. 0. SCHAGERSTRÖM: Förteckning på Fiskar 
träffade i Skåne etc.; Physiogr. Sällsk:s i Lund 
Tidskrift, 2:dra häft. pag. 312. — 1838. 
P. GAIMARD: Voyage en Islande et au Groen- 
land, Atlas Zoologique, Medical et Géographique, 
Poissons, pl. 14. — 1840—1844. 
H. KövrrErR: Danmarks Fiske, 2:et Bd. pag. 381. 
— 1843—1845. 
S. NILSSON: Skand. Fauna, 4:de del. Fiskarna, 
pag. 631. — 1855. 
A. GUNTHER: Catal. of the Fishes in the Brit. 
Mus. vol. IV, pag. 403. — 1862. 
R. COLLETT: Norges Fiske, pag. 134. — 1875. 
A. W. MALM: Göteborgs och Bohusläns Fauna, 
pag. 508. — 1877. 
R. COLLETT: Meddelelser om Norges Fiske i Aa- 
rene 1875—78; Vid. Selsk:s i Christiania Forh. 
1879, N:o 1,, pag. 74. — 1879. 
