Hälleflundran. 289 
sig något längre framåt än detta. Det har vid sitt yttre främre 
hörn ett stort och tjockt och i änden konkavt utskott samt å 
undre och främre sidorna en konkav ledyta, med hvilken det 
högra gombenet och d:o öfverkäksbenet artikulera. Den yttre 
eller undre sidan af det nämnda utskottet så väl som af sjelfva 
| benets bakre del bildar en konkav yta, som i förening med det 
föga utbildade främsta infraorbitalbenet utgör en antydning till 
ögonhåla för det högra eller nedra ögat. Vid utskottets kon- 
kave ände är det nämnda främsta infraorbitalbenet fästadt. 
Detta, som är litet och baktill tillspetsadt samt ligger framom 
ögats främre kant och är böjdt efter denne, är det enda infra- 
orbitalben, som vi här kunnat finna. Den inre delen af detta (högra) 
sidosilben gränsar intill öfre silbenet, samt bidrager äfven till 
att bilda ögonhålans främre vägg. Bakre delen af det samma 
ligger under det högra pannbenets främre del. Båda sidosil- 
benen gränsa äfven såsom vanligt till plogbenets främre ut- 
bredde sidodelar. På grund af sidosilbenens osymmetriska be- 
skaffenhet hafva äfven hålen för de båda luktnerverne blifvit 
osymmetriska. Öfre silbenet, som har sitt läge mellan båda 
sidosilbenen, och äfven gränsar till det långt framskjutna, smala 
och tunna högra utskottet af venstra pannbenet, vid yttre kan- 
ten af det öfra ögats yttre eller undre orbitalvägg, och hvars 
nedre del är stäld midt öfver plogbenets främre del, ehuru det 
ej sträcker sig så långt fram som den, är osymmetriskt och 
vridet åt höger derigenom, att det har 2:ne knölar, och den 
öfre af desse, som bildar den allra främste delen af ögonhålans 
vägg, och ofvan är porös och framtill är tillspetsad, är jemte 
benets hela öfre del dragen åt höger. Hjessbenen äro ej fullt 
symmetriska, men hafva vanligt läge. De sträcka sig med sine 
bakre ändar till en del öfver ossa epotica, ehuru ej så långt 
tillbaka som dessa. Det högra hjessbenet sträcker sig något 
längre fram än det venstra. Pannbenen äro högst osymmetriska 
och äro de ben, som genom ögonens förflyttning blifvit mest 
förändrade. För att gifva plats för venstra ögat och bidraga 
till bildningen af dettas ögonhåla, hafva de framtill blifvit 
åtskilda och divergera framåt starkt med sine främre ändar, 
hvilka derigenom omsluta nämnda öga baktill. Det venstra 
pannbenet sträcker sig något längre tillbaka än det högra d:0, 
och går fr amtill med ett smalt och tunnt utskott, som ligger på öfre 
och yttre kanten af det högras främre del, vid yttre sidan af det 
Lilljeborg, Fiskarne. II. ; 19 
