FA 
Pigghvarfven. 305 
dessa fenors bakre ändar äro icke böjde öfver blindsidan 
Bukfenorna äro skilda från analfenan samt äro framtill få- 
stade vid den nedre grenen af basibranchiostegalbenet. Ingen 
analtagg. Fjäll saknas eller ock äro de mycket små och släta. 
Gälhinnorna äro föga eller knappt förenade under gälnäset, 
och hvardera gälhinnans strålar äro 7. Skiljeväggen mellan 
båda gälhålorna är hel. 
Till detta slägte höra 3:ne arter från Europa och N. Ame- 
rika, och 2:ne af dem tillhöra vår och Europas fauna. De äro i all- 
mänhet temligen tröge, men rofgirige bottenfiskar. 
SVR NER beströdd med talrike spetsige ben- 
Hå > kn OlanNe Metta 20 Alan Saker 1. maximus, LINNÉ. 
Ögonsidan . .. 
( PÅ ShA RR RAL Ske 2. rhombus, LINNE. 
1. Bothus maximus (Lissé). 
Pigghvarfven eller Buttan. 
Ögonsidan och stundom iäfven blindsidan beströdd med tal- 
rike spetsige benknölar, som, då de finnas på den senare sidan, 
der äro något mindre. Fjäll saknas. Kroppsformen rundadt 
oval, och största kroppshöjden, utan inberäkning af rygg- och 
analfenorna, innehålles omkr. 1?/; till 15/, ggr i totallängden. 
Hufvudets längd innehålles omkr. 3/3 till 3”/; ggr i samma 
längd, och underkäkens längd är något litet större än "/, af 
hufvudets d:o. 
Rt01--72; all 49563 priötl— 12; bi. 63 stjö 2-EMA 
ST, 
« Pleuronectes maximus, LINNÉ: Fauna Svecica, pag. 116. — 1761. 
5 C. QUENSEL: Försök att närmare bestämma etc. 
Arterna af Flundreslägtet; K. Vetensk. Akad:s 
nya Handl. T. XXVII, år 1806, pag. 203. — 1806, 
As 3. NILSSON: Prodromus Ichthyol. Scandin. pag. 
fen ik 
5? 5 C. U. EKSTRÖM: Fiskarne i Mörkö Skärgård; Kongl. 
Vet. Akad:s Handl. 1834, pag. 56. — 1835. 
Lilljeborg, Fiskarne. II. 20 
