306 Slägtet Bothus. 
Rhombus aculeatus GOTTSCHE: Die seeländischen Pleuronectes-Arten; 
Archiv fir Naturgeschichte, 1:er Jahrg. 2:er Bd. 
pag. 172, — 1835. 
maximus, H. KRÖYER: Danmarks Fiske, 2:et Bd. pag. 424. 
— 1843—1845. : 
S. NILSSON: Skand. Fauna, 4:de del. Fiskarna, 
pag. 636. — 1855. 
5 ÅA. GÖNTHER: Catal. of the Fishes in the Brit. 
Mus. vol. IV, pag. 407. — 1862. 
A. J. MALMGREN: Kritisk öfversigt af Finlands 
Fisk-fauna, pag. 24. — 1863. 
R. COLLETT: Norges Fiske, pag. 137. — 1875. 
ÅA. W. MALM: Göteborgs och Bohusläns Fauna, 
pag. 510. — 1877. 
3 R. COLLETT: Meddelelser om Norges Fiske i Aa- 
rene 1875—78; Vid. Selsk:s i Christiania Forh. 
1879, N:o 1, pag. 76. — 1879. 
S E. MOREAU: Hist. nat. des Poiss. de la France, 
TNE pass 30-881. 
5 A. J. MELA: Vertebrata Fennica, pag. 305. -— 
1882. 
MöBIus & HEINCKE: Die Fische der Ostsée, pag. 
89. — 1883. 
3 FRANCIS DAY: The Fishes of Great Britain 
& Ireland, vol. II, pag. 11, pl 96. — 1880— 
1884. 
Bothus 3 R. COLLETT: Meddelels. om Norges Fiske i Aa- 
rene 1879-—83; Nyt Magazin for Naturvid. 29 Bd. 
(särsk. aftr.) pag. 99. — 1884. 
LINNÉ (anf. st.) uppgifver för den såsom förekommande i Östersjön 
den Svenska benämningen Butta, som således redan då var i bruk vid den 
Svenska stranden af nämnda haf, och sannolikt är af Tyskt ursprung, eme- 
dan den ännu på plattyska kallas Steinbutt eller Steenbutt. Det först nämnda 
namnet är ännu i bruk vid våra Östersjökuster. I Roslagen hafva vi hört 
den benämnas Botta, och CO. J. SUNDEVALL!) uppgifver, att den i södre 
delen af Stockholms skärgård kallas Butta, och enligt G LINDSTRÖM?) har 
den vid Gotland namnet Butta. och enligt S. NILSSON (anf. st.) har den 
vid Abekås” fiskläge vid södra kusten af Skåne samma namn. Vid kusten 
af Södermanland kallas den enligt C. U. EKSTRÖM ?) äfven Stenflundra. Vid 
vår vestra kust har den emellertid fått andra benämningar, som troligtvis 
äro af Danskt ursprung. Vid Öresund och sydligaste delen af Kattegat be- 
nämnes den vanligen Piggvar (af Danskarnes Piggvarre) eller någon gång 
Pifvare, och i Bohuslän allmänt Pigghvarf, samt någon gång Pigghvarfvel. 
1) Stockh:s Läns K. Hushålln:s Sällskaps Handl. 6:te häft. p. 82. 
2) Gotlands Läns Hushålln. Sällsk:s Årsberättelse 1866, särsk. 
aftr. p. 24. 
JERK. Vet. Ak:s. Handl I834p. Ode 
