310 Slägtet Bothus. 
kanten af deras bas är ett obetydligt stycke framom anus. 
Deras strålar äro till antalet 6, äro temligen långt åtskilde och 
äro ej af någon synnerlig längd. De bakre å ögonsidans buk- 
fena sträcka sig ungef. till analfenans början, och de å blind- 
sidans d:o räcka något litet bakom denna början, men skilnaden 
i längd mellan bådaderas är obetydlig. Alla strålarne äro le- 
dade och klufne, men de 2:ne främste äro icke grenige. Buk- 
fenornas längd från början af deras bas till deras bakre spetsar 
är något större än underkäkens d:o, och längden af ögonsidans 
bukfenas bas är något kortare än längden af samma sidas bröst- 
fena. — Stjertfenan är stor, och dess längd utgör ungef. ?/, af 
hufvudets d:o. Dess bakre kant är konvex eller svagt afrundad, 
och den har 14 till 15 fullständige och grenige strålar och å 
hvardera sidan 2:ne icke grenige stödjestrålar. — Fjäll saknas"), 
men kroppen är öfver allt på ögonsidan, och på blindsidan långs 
öfre delen af hufvudet och vid basen af främre delen af rygg- 
fenan samt stundom på hela blindsidan beströdd med talrike 
tillspetsade benknölar, som äro mindre på blindsidan och äfven 
stundom förefinnas emot basen på de längste strålarne i rygg- 
och analfenorna på ögonsidan, och vanligen på stjertfenans strå- 
lar på samma sida. . Pa kroppen sitta desse knölar ej så tätt 
som på hufvudet, men äro större. Huden är för öfrigt mellan 
knölarne försedd med små, tätt sittande och rundade eller ovala, 
mjuka och skarpt begränsade uppstående ojemnheter, som vid 
torkning visa sig såsom en antydning till rudimentära fjäll. — 
Sidolinien är fullständig och bildar en stark nästan cirkelfor- 
mig båge öfver bröstfenan, men är för öfrigt rät. — Färgen 
på ögonsidan är något vexlande: stundom är den mörkare, svart- 
gråaktig, med svartaktig marmorering på en gråaktig eller grå- 
grönaktig botten; stundom är den der grågulaktig, med mör- 
kare brunaktig marmorering, som är mindre stark. Blindsidan 
hvit. Iris med en smal messingsgul ring närmast pupillen. 
Kanten af rygg-, anal- och stjertfenorna rödaktig, och dessa 
fenor hafva för öfrigt på ögonsidan samme färg som kroppen. 
Så är äfven förhållandet med ögonsidans bröst- och bukfenor. 
1) Eniigt STEINDACHNER (Sitzungsber. d. math. naturwiss. Classe d. 
Kais. Akad. d. Wiss. in Wien, Bd. LVII, 1:ste Abth. pag. 714) är den 
stundom, i synnerhet i sydligare haf, helt och hållet eller ock delvis fjäll- 
betäckt. 
