316 Slägtet Bothus. 
och tillspetsad samt förlängd till lockets bakre hörn. Mellan- 
locket är något större och bredt elliptiskt, med den främre 
änden smalare och med undre kanten konvex och bildande i 
förening med underlockets d:o en jemn afrundning. Förlocket 
är smalt halfmånformigt. Basibranchiostegalbenet, vid hvars 
undre kant de båda intill hvarandra stötande bukfenorna med 
sine främre delar äro fästade, har framtill en djupt ingående 
bugt, som gör, att det nästan fått formen af en bila. Dess 
nedre, tunnare del bildar sjelfva bilan och dess öfre tjockare 
d:o skaftet. Detta senares bakre ände är afrundad. Vid den 
förre delen äro, såsom nämdt, bukfenuornas främre delar fästade och 
den senare är med den främre änden fästad vid föreningen af ossa 
hypohyalia. Dessa senare äro stora och o. ceratohyale är kort 
och bredt, ehuru längre än o. epilwale. ÖO. linguale är temligen 
kort. Af radir branchiostegales, som äro 7, äro de 4 bakre 
nästan lika store och såsom vanligt smalt sabelformade. De 
pariga tungbenen äro i allmänhet symmetriska. De nedre svalg- 
benen äro små och smala samt väl skilda, och bära hvartdera 
omkr. 3:ne irreguliera rader af små, men något olikstora, krökta 
och tillspetsade tänder. De öfre svalgbenen äro af vanlig form, 
och storlek, och deras tänder likna dem på de undre. Gälbå- 
garnes gälräfständer äro taggiga, men den ytterste gälbågens 
d:o äro längre än de andra och till antalet omkr. 18. — Kotor- 
nas antal ar 30 tl 3 och at dessa arom Kbalkolos 
l:sta kotans neuralbåge, som har kort neuraltagg, är orörligt 
sammanvuxen med sin kropp. — Posttemporalbenet är nästan 
triangulärt, med den öfre, till o. epoticum fästade grenen bred 
och kort tillspetsad, och med den nedre d:o, såsom redan blif- 
vit anfördt, mycket kort och rudimentär, ehuru tydlig. Öfra 
nyckelbenet är, såsom vanligt, nedtill tillspetsadt och upptill 
ungef. af samma bredd som öfre delen af nyckelbenet. Detta 
senare är smalt, med den öfre delen jemnbred samt något sma- 
lare än den nedre d:o. som har 2:ne bakåt divergerande la- 
meller och mellan dessa baktill är urhålkad. Scapularfenestran 
är liten och rundad, och korpbenets nedre del är smal och trind 
och vid spetsen löst fästad vid nyckelbenets inre lamell, och 
räcker på långt när icke till detta bens nedre ände. Bäcken- 
benen äro temligen små och förenade med hvarandra långs 
deras inre kanter. De hafva ett emot det vanliga omvändt 
läge, i det att deras egentligen bakre och utbredde ände är 
