FSE 
Pigghvarfven. St 
rigtad framåt. För öfrigt hafva de med sin egentligen främre 
del en nästan vertikal rigtning, och äro med denne del löst 
fästade vid skuldergördeln i granskapet af korpbenens nedre 
ändar, och nyckelbenen ligga här mellan deras nämnde del 
och basibranchiostegalbenet. Deras bakre (efter utseendet främre) 
ände är triangulärt utbredd och baktill med en åt sidan ut- 
stående utvidgning, och vid denne ändes framåt rigtade kant 
är den bakre delen af hvardera bukfenan fästad. Deras ut- 
bredde del är vertikalt stäld och bådas främre, bukfenorna bä- 
rande kanter äro förenade. Ofvan (egentligen framom) sidout- 
vidgningen äro de nästan tvärt afsmalnande, samt derefter helt 
smala och nästan trinda och något bågböjda. 
Pigghvarfven eller Buttan förekommer i hafven både vid 
våra östra och vestra kuster, och är vid de senare allmännare 
samt blir der större och tjockare. I Skandinavisk Fauna an- 
föres, att den i Bottniske Viken icke skulle gå så långt norr 
ut som till Sundsvall, men A. J. MarwGren!) uppgifver, att 
den i nämnda haf går ända upp till Qvarken och erhålles stun- 
dom i Hvittisbofjärd på Finska sidan derstädes. Enligt OC. J. 
SUNDEVALL ”) och enligt hvad vi sjelfve erfarit fås den icke så 
sällan i de yttre delarne af Stockholms och Roslagens skärgår- 
dar, och i södre delarne af Östersjön äfvensom i Öresund erhål- 
les den i allmänhet oftare, men är dock derstädes icke så all- 
män som i Kattegat. Enligt C. A. Gossermann?) och H. D. J. 
WaALLENGREN 2) är den t. o. m. sällsynt vid Blekinge samt vid 
östra kusten af Skåne. Enligt Benecre?) håller den sig vid 
Preussiska Östersjökusten gerna i närheten af flodmynningar 
och går t. o. m. in i desse. A. W. Marim (anf. st.) uppgifver, 
att den förekommer i hela Bohuslänske skärgården, der större 
exemplar erhållas på 7 till 16, och små d:o på 3 till 6 fam- 
nars djup, men att den dock allestädes är mindre allmän och 
i allmänhet blott fångas i skäddegarn. — Enligt R. Corrett 
(anf. st.) är den allmän i Norges södra och vestra fjordar, men 
aftager der emot norden och är redan vid Bergen sparsamt före- 
1) Kritisk öfversigt af Finlands Fiskfauna, p. 24. 
2) Stockh:s Läns Kongl. Hushålln:s Sällsk:s Handl. 6:te häft. pag. 82 
3) Zoologiska och Botaniska Iakttagelser inom Blekinge, pag. 5. 
4) Öfvers. af K. Vet. Akad:s Förh. 1866, N:o 1, pag. 5. 
5) Fische, Fischerei und Fischzucht in Ost- und Vestpreussen, p. 95. 
