340 Slägtet Zeugopterus. 
hvaraf 15—16 i dess båge, och i en snedt vertikal rad öfver 
slutet af denne båge äro omkr. 37 till 38 d:o mellan rygg- 
och analfenorna. De äro tunna och temligen fast sittande, trans- 
formerade cycloidfjäll, eller om man så vill ctenoidfjäll, med 
tätt stående koncentriska strimmor och mer eller mindre tal- 
rika radiära fåror å den instuckne delen, med kärnan nära den 
frie änden och med mer eller mindre talrike (stundom 20—30) 
och ganska store taggar i den frie kanten. Deras form är vex- 
lande: å kroppssidorna äro de stundom rundadt ovala och stun- 
dom rundadt rhomboidiska, med den frie änden trubbvinklig 
och med den instuckne d:o vanligen afrundad. På de, som äro 
rundadt eller bredt ovala, äro sidokanterne ofta temligen räte 
och parallele. De äro föga mindre på blindsidan än på ögon- 
sidan, men på den förra vanligen mera närmande sig den ovale 
formen och med ett mindre antal (10—20) taggar i den frie 
kanten. Hos ett 117 mill. långt exemplar är de störstes dia- 
meter 2 mill. och hos ett 77 mill. långt d:o ej fullt så stor. 
De betäcka hela kroppen och sträcka sig på ögonsidan långt ut 
på de vertikala fenorna och äfven något ut på bröst- och buk- 
fenorna, men på blindsidan endast på stjertfenan närmare ba- 
sen. — Sidolimien bildar öfver bröstfenan en liten ej syn- 
nerligen stark båge, som slutar vid början af den bakerste !/, af 
dennas längd, och går derefter rät långs ryggraden till stjert- 
fenan. — Färgen är på ögonsidan gulbrunaktig, med talrike 
mörkbrune tvärstälde molnfläckar utmed rygg- och bukkanterne. 
En större, nästan bandformig, något tydligare tvärgående fläck 
går öfver sidolinien vid slutet af 1:ste !/; af kroppslängden 
och en otydlig d:o vid slutet af den 2:dre !/; af d:o. 'Desse 
fläckar utgöra lemningar af 3 breda tvärband, nemligen det 
1l:sta framom ögonen, det 2:dra öfver locket, det 3:dje öfver 
slutet af sidoliniens båge, det 4:de, 5:te och 6:te längre bakåt, 
det 7:de, tydligt och helt, öfver stjerten vid rygg- och anal- 
fenornas slut, och det 8:de öfver stjertfenans bas. Fenstrålarne 
äro fläckige. (Hufvudsakl. efter ”Skand:s Fiskar”). Iris är 
mörk, med en mycket smal ljus ring närmast pupillen. Blind- 
sidan är hvit. Färgen på ögonsidan är för öfrigt något vex- 
lande med hänsyn till de mörke molnfiäckarne. 
Småhvarfven är en hos oss mycket sällsynt fisk, och har 
här nästan endast erhållits i mynningen af Gullmarfjärden i 
Bohuslänske skärgården, i trakten af Fiskebäckskil. Sedan de 
