Rödspättan. 267 
då de hos ungarne af rödspättan vanligen äro rundade, och bilda 
en gles rad af omkr. 5--6 långs ryggfenans interspinalbens- 
trakt och af omkr. 4 långs den samme af analfenan. Stjert- 
fenan är hos bådadera slagen af ungar afrundad, och lemnar 
derför icke en sådan distinktion, som hos de fullt utbildade. 
Hos rödspättans ungar är uppträdandet af den karakteristiske 
raden af knölar på hufvudet vexlande. Hos en unge, hvars to- 
tallängd är 65 mill. och största kroppshöjd 26 mill. hafva vi 
blott funnit 2:ne knölar antydde, nemligen den främste och den 
näst siste, då deremot hos en annan unge, hvars totallängd är 
56 mill. och kroppshöjd 22 mill. alla 6 knölarne förefinnas, 
ehuru små. Ungarne af Pl. flesus hafva nästan samme kropps- 
form som de af rödspättan. Hos en dylik, hvars totallängd är 
54 mill. är största kroppshöjden 21 mill., och den senare inne- 
hålles således hos bådadera ungef. 2!/, ggr i den förra. En 
skilnad dem emellan uti kroppsformen förefinnes dock deruti, 
att kroppens öfre och undre kanter vid de bakre delarne af 
rygg- och analfenorna äro hos rödspättans ungar räte eller 
nästan räte, då de deremot hos ungarne af Pl. flesus äro tyd- 
ligen bågböjde. Desse senare ungar hafva ögonsidans bröstfena 
något längre, och hos den sist nämnde ungen är dess längd 
ungef. lika med stjertens höjd vid slutet af rygg- och anal- 
fenorna, då den deremot hos de båda anförde ungarne af röd- 
spättan är kortare än nämnda höjd !). Tänderna hos rödspät- 
tans ungar äro tätt sittande, men spetsiga. Äfven af andra 
arter, som såsom fullt utbildade hafva trubbiga tänder, hafva 
ungarne spetsiga sådana. 
Skelettet. Det fasta kraniet liknar mycket det samma af 
sl. Hippoglossus, ehuru det i allmänhet är mera vridet och 
osymmetriskt samt dessutom företer en och annan väsendtlig 
afvikelse. Dess bakerst sittande ben äro egentligen symmetriska, 
nemligen basilarbenet, sidonackbenen, o. opisthotica och för det 
mesta äfven o. epotica & pterotica, ehuru man äfven hos dem 
kan märka en tendens till snedhet. Basilarbenet sträcker sig 
till venster om parasphenoidbenet något längre fram än till 
höger om det samma. Dess bakre ände är högre än bred och 
begränsar nackhålet undertill i midten. Sidonackbenen, hvilkas 
1) Desse ungar jemte flere hafva vi tagit vid den långgrunde och 
sandige sydligaste stranden af Skelderviken i Skåne d. 7:de Augusti 1880. 
