Rödspättan. 313 
knöllika tänder, af hvilka grupper den mellersta är störst och 
den och den bakersta hafva 2:ne rader tänder. Dessa ben äro 
å båda sidor fullkomligt lika och symmetriska. Samma är 
förhållandet med de undre svalgbenen, som framtill äro starkt 
förenade och med sine bakre spetsar bakåt divergera från hvar- 
andra. Hvartdera har undertill en utstående köl, och bär å 
öfra sidan 2:ne rader tänder, liknande dem å de öfre svalgbe- 
nen, och liksom de bestämda till att krossa hårda födoämnen, 
såsom snäckor, musslor, kräftdjur och tagghudingar. — Kotornas 
antal hafva äfven Vi funnit vara 43, och af dessa äro 13 bål- 
kotor. Den I1:sta kotans neuralbåge är orörlig, och den 1:sta 
stjertkotans hemalbåge är mycket stor. Så är äfven analfenans 
l:sta transformerade interspinalben, som nedtill slutar i en 
vanligen mycket spetsig och framåt böjd tagg (analtagg). — 
Ögonsidans posttemporalben är något smalare än blindsidans 
d:o, och dess nedre gren är smalare än det senares, men eljest 
äro de lika, och den nedre grenen är mycket kort å bådadera. 
Ögonsidans öfra nyckelben är mycket kortare än blindsidans 
d:o. Båda sidornas nyckelben äro deremot lika, med den öfre 
änden baktill föga utbredd och med den nedre d:o tillspetsad 
och nästan dolkformad, med 3:ne skarpe kanter. Scapulan är 
liten, med liten scapularfenestra, som helt och hållet är om- 
sluten af den. Korpbenet är något olika på båda sidor, och 
ögonsidans är nedtill smalare och utdraget 1 en längre spets. 
Å båda sidor räcker det blott ett stycke nedom midten af nyc- 
kelbenets längd. De båda bäckenbenen äro hvarandra lika, och 
äro långa och framtill eller upptill tillspetsade och trindlagda, 
och med den undre (eljest bakre) delen något utbredd och tunn. De 
äro stälda i ett nästan vertikalt läge, och med sine öfre ändar 
fästade vid nyckelbenens inre kanter ungef. der korpbenen sluta. 
På inre sidan af deras nedre utbredde ände bildar deras inre 
lamell ett något uppåt och framåt rigtadt spetsigt utskott, och 
det bakre hörnet vid deras nedre ände bildar äfven ett spetsigt 
utskott eller tagg bakom bukfenans bas, liksom hos sl. Ar- 
noglössus. 
Rödspättan förekommer sannolikt icke i Bottniska Viken 
och är sällsynt i norre delen af Östersjön, men förekommer 
dock derstädes, ehuru liten och förkrympt, enligt hvad som redan 
nämnes 1 Skandinavisk Fauna och enligt hvad vi sjelfve er- 
farit. Vi hafva nemligen på fisktorget i Stockholm köpt den 
