384 Slägtet Pleuronectes. 
mynning, och härifrån torgförda och förkrympta och små exem- 
plar hafva vi år 1848 köpt i Archangel. Vester ut förekommer 
den enligt Fager (Naturg. d. Fische Islands) vid Island. Söder 
ut sträcker sig dess geografiska utbredning till Medelhafvet och 
Svarta Hafvet, då enligt STEINDACHNER!) Pleuronectes luscus, 
Paruas?) och Pleur. italicus, Göstarr?) till arten sammanfalla 
med den. Vi hafva haft tillfälle att med den jemföra exempl. 
af den senare, tillvaratagna vid Nizza och förärade till här 
varande Universitets Zoologiska museum af Prof. T. THoRrELu, 
och anse oss böra instämma i den af STEINDACHENER framstälda 
åsigten, åtminstone beträffande denna art?). Den är talrik vid 
1) Sitzungsber. der math. naturwiss. Cl. der Kais. Akad. der Wis- 
sensch. in Wien, Bd. 57, 1:ste Abth. Jahrg. 1868, pag. 719. 
2) Zoographia Rosso-Asiatica, vol. III, pag. 427. 
3) Catal. of the Fishes in the Brit. Mus. vol. IV, pag. 452. 
4) Vi afvika dock från STEWWDACHNER så vida, att vi anse den i 
Medelhafvet förekommande, åtminstone den, som förekommer vid Nizza, 
såsom en från den typiska arten afvikande form eller varietet. De af oss 
undersökta exemplaren från Nizza, af hvilka det ena har en totallängd af 
207 mill. och det andra en d:o af 201 mill. förete uti kroppsformen och 
fenstrålarnes antal ingen anmärkningsvärd skiljaktighet från den typiske 
formen, ehuru det enas kroppshöjd är något mindre än vanligt, då den 
blott är 72 mill. och således innehålles ungef. 23/, ggr i totallängden. 
Den i fråga varande formen utmärker sig deremot derigenom, att rygg- 
fenan börjar något längre fram, nemligen öfver det öfra ögats framkant, 
och att denna fena så väl som analfenan äro i öfre eller undre kanten 
mera jemnt afrundade. Å blindsidan saknas taggige knölar öfver allt, och 
inga sådane förefinnas derstädes hvarken vid rygg- eller analfenornas bas 
eller vid sidolinien, men å ögonsidan förefinnas de vid basen af nämnde 
fenor, ehuru de äfven der saknas vid sidolinien, med undantag af någre 
mycket små vid den allra främste delen af den samma. Äfven å hufvudets 
ögonsida saknas taggige knölar, med undantag af någre vid den långsgå- 
ende ryggen å bakre delen af det samma. Fjällen sitta väl så tätt som 
hos den typiske formen och äro tydligen spånlagda a den bakre delen af 
kroppen. Stjertfenan och bröst- och bukfenorna likna fullkömligt dem hos 
den typiske formen. Kroppens tunnhet och den mycket smale mellanbalken 
mellan ögonen antyda, att denne är en jemförelsevis mindre utvecklad form än 
den typiske hos oss förekommande. Bland de af STEINDACHNER angifne lokaler, 
der han erhållit den, äro Cadiz och Barcelona. — Den har blifvit hbeskrif- 
ven af Risso (Ichthyologie de Nice, p. 316) under namn af Pleuronectes 
passer såsom egen art, och äfven af BONAPARTE (Fauna Italica, Tomo III, 
Pesci. N:o 97, bladet 2, Tavole 1, fig. 1. -— 1832—1841) under namnet 
Platessa Passer långt innan den af GÖNTHER uppstäldes såsom en särskild 
art. Såsom sådan är den ännu upptagen af MOREAU (Hist. nat. des Poiss. 
de la France, T. III, p. 301), hvilken icke synes känna till hvad STEIN- 
DACHNER om den yttrat. 
