Mare flun dran. 307 
Platessa saxicola, H. KrRöÖYFR: Danmarks Fiske, 2:det Bd. pag. 338. 
— 1843—1845. 
Pleuronectes Cynoglossus, S. NILSSON: Skandin. Fauna, 4:de delen, Fiskarna, 
pag. 623. — 1855.. 
Platessa 3 W. YARRELL: History of British Fishes, 3:d ed. 
(Richardson) vol. I, pag. 616. — 1859. 
3 elongata, IDEM: ibm, pag. 619. (Ung). 
Pleuronectes cynoglossus, A. GÖNTHER: Catal. of the Fishes in the British 
” Museum, vol. IV, pag. 449. — 1862. 
3 elongatus, IDEM: ibm, pag. 450. 
Pole, J. CoucH: History of the Fishes of the British 
Islands, vol. TII, pag. 190, pl; 173. — 1866. (Den 
äldre). 
Long Flouwnder, IDEM: ibm, pag. 193, pl. 174. (Ung). 
Pleuronectes cynoglossus, RB. COLLETT: Norges Fiske, pag. 147. — 1875. 
SS 5 ÅA. W. MALM: Göteborgs och Bohusläns Fauna, 
pag. 527. — 1877. 
Glyptocephalus cynoglossus, R. COLLETT: Meddelelser om Norges Fiske i Aa- 
rene 1875—78; Vid. BSelsk:s i Christiania Forh. 
1879, N:o 1, pag. 82. — 1879. 
IDEM: Den Norske Nordhavs-Expedition 1876— 
1878, Zoologi, Fiske, pag. 150. — 1880. 
Platessa S E. MOREAU: Hist. nat. des Poiss. de la France. 
T. III, pag. 296. — 1881. 
Glyptocephalus JORDAN & GILBERT: Synopsis of the Fishes of 
North America, pag. 838. — 1882. 
» Pleuronectes 3 FRANCIS DAY: The Fishes of Great. Britain & 
Ireland, vol. II, pag. 30, pl. 103. — 1880 —1884, 
Å Zz MöBIUus & HFEINCKE: Die Fische der Östsee, pag-. 
99. — 1883. 
Den har i Skandin. Fauna fått namnet Svartfenad Skädda, och der 
uppgifves, att den i Kullen i Skåne kallas Mareflundra. Konservator C. 
ÅA. HANSSON har benäget meddelat oss, att den af fiskare vid Strömstad 
kallas Sockerskädda, på grund af dess fina smak. Uti Göteb:s och Bohus- 
läns Fauna anföres, att den i Bohusläns skärgård allmänt kallas Jydetänga 
eller någon gång Jödetånga, till följd deraf, att de flesta exemplaren af 
den fångas vid Skagen vid Jutland. Vid Christiania hafva vi hört den 
benämnas den Lyse Tunge. 
Beskr. Den ernår i allmänhet på sin höjd omkr. 500 
mill:s eller 16?/, tums dec.m. totallängd, ehuru det uppgifves 
i Skandinavisk Fauna, att den stundom skall öfverstiga 2 fots 
eller 600 mill:s längd. Den är af en särdeles karakteristisk 
kroppsform, och den ende bland våre flundrefiskar, med hvilken 
den i detta afseende öfverensstämmer, är tungan. Den är emel- 
lertid häruti efter åldern underkastad betydliga vexlingar, och 
