390 Slägtet Pleuronectes. 
öfver det öfra ögat och slutar temligen nära stjertfenan, så att 
afståndet dem emellan blott utgör ungef. !/; eller något mera 
af det öfra ögats längddiameter. Den är jemnt och småningom 
afrundad, och höjer sig långsamt samt har sin största höjd, som 
är jemförelsevis större hos de yngre och som är något mindre 
än !/, af hufvudets längd samt jemförelsevis länge (vid omkr. 
20 strålar) bibehålles, föga bakom sin midt. Antalet af dess 
strålar vexlar mellan 95 och 117 (vanligen omkr. 105 till 110), 
och strålarne äro inneslutne i en tjock hud men hafva de yt- 
terste spetsarne frie. De äro ledade och icke grenige, med un- 
dantag af omkr. de 5 bakerste (den siste undantagen), hvilka 
vi funnit vid spetsen tydligen tvågrenige!). — Analfenan bör- 
jar ett litet stycke bakom anus, och framom den eller vid dess 
början är en tydlig analtagg. Den slutar midt under rygg- 
fenans slut och är af samma byggnad som den, och dess största 
höjd, som är belägen framom dess midt och under den samma 
af ryggfenan, är ungef. lika med denna. Antalet af dess strå- 
lar vexlar mellan 86 och 102 (vanligen 90 till 98), och af desse 
hafva vi funnit hos äldre exemplar de 7 till 8 bakerste, med 
undantag af den allra siste, vid spetsen vara tvågrenige”?), då 
deremot hos något yngre ingen varit grenig. — Bröstfenan å 
ögonsidan, som är af en elliptisk, snedt tillspetsad form, och 
hvars längd stundom är ungef. lika med och stundom något 
större än. 1/; af hufvudets d:o, har 10 till 12 strålar. Blind- 
sidans bröstfena, som är mera reguliert tillspetsad, och hvars 
längd utgör omkr. 2/7 eller något mera af ögonsidans d:o, har 
ungef. samma antal strålar som den. — Bukfenan å ögonsidan, 
som vanligen är något längre än blindsidans d:o och räcker 
ungef. till analfenan, och hvars längd stundom utgör ?/; af 
ögonsidans bröstfenas d:o och stundom är något mindre, har 
liksom blindsidans bukfena 6 strålar. — Stjertfenan, hvars 
längd stundom (hos yngre) är ungef. lika med hufvudets d:o 
och stundom (hos äldre) är något mindre, är baktill i midten 
vinkligt eller nästan viggformigt utstående, så att dess bakre 
kant i midten bildar en utstående spetsig eller ock rät vinkel, 
1) KRÖYER uppgifver, att han på de 9 till 10 siste strålarne funnit 
spår till ”klyfning” eller grenighet vid spetsarne. 
2) KRÖYER uppgifver, att han funnit de 12 till 13 siste strålarne” 
tvågrenige (”klöftede”) vid spetsen. 
