398 Slägtet Pleuronectes. 
ligen stora (de största på ögonsidan hos ett 282 mill. långt 
exemplar omkr. 4 mill. långa och de på blindsidan lika långa) 
och betäcka kroppen på båda sidor, i allmänhet spånlikt lagda, 
och sträcka sig å ögonsidan mer eller mindre långt ut på alla 
fenorna, men å blindsidan endast på stjertfenan. De äro ut- 
märkta derigenom att de, i synnerhet å ögonsidan, i den bakre 
frie kanten äro väpnade med taggar. De på hufvudets blind- 
sida sakna sådane taggar. Fjällens form på ögonsidan är oval 
och stundom rundadt oval och stundom hos de smärre på huf- 
vudet elliptisk. 1 allmänhet är deras bakre frie kant mer eller 
mindre tvär och taggbärande, med 16—18 taggar hos de större 
och 3—7 hos de mindre, och de äro försedda med tätt stående 
koncentriska strimmor och å den instuckne delen med talrika 
radiära fåror, som upptaga större delen af dem. De på blind- 
sidan äro i afseende på form och taggbeväpning betydligt vex- 
lande. De större på bakre delen af stjerten äro ovala, dock 
något smalare än de å ögonsidan, och med den frie bakre kan- 
ten afrundad och beväpnad med 7--10 taggar. De mindre 
fjällen äro mera rundade eller rundadt ovala, och hos en del 
är blott en och hos andra ett par taggar vid den frie kanten, 
och hos en stor del, i synnerhet de på buken, finnas inga tag- 
gar alls. Kärnan är i allmänhet hos alla belägen nära den 
frie kanten. — Sidolinien gör en stark och baktill tydligen 
begränsad båge öfver bröstfenan, men går för öfrigt rät långs 
ryggraden till stjertfenan och fortsättes å denna till dess spets. 
— Färgen på ögonsidan är hos denna, liksom hos de andra 
arterna af slägtet, underkastad vexlingar, och är stundom mör- 
kare och stundom ljusare, och stundom med och stundom utan 
fläckar. Vanligen är den å nämnda sida stundom mörkare och 
stundom ljusare gulbrunaktig, eller ock gråbrunaktig, med oliv- 
grönaktig anstrykning, och ofta med mörkare molnfläckar och 
marmorering. Någon gång hafva vi sett den med en enfärgadt 
mörkt gråbrun färg å ögonsidan. Ofta har den små fläckar, 
som stundom äro mörke och brunaktige eller svartaktige och 
stundom rödaktige och stundom blekgule, och stundom hafva 
ljus och stundom mörk infattning. Fjällkanterne äro vanligen 
mörke. De vertikala fenorna hafva i allmänhet å ögonsidan 
samme färg som kroppens bottenfärg, ehuru något ljusare, och 
de sakna hos de äldre vanligen fläckar. Iris har en smal mes- 
