Bergskäddan. AD 
15 grenige strålar och å hvardera sidan 3:ne icke grenige stöd- 
jestrålar. — Fjällen äro temligen små, ehuru väl utbildade, 
och betäcka kroppen på båda sidor, spånlikt lagda, samt sträcka 
sig på båda sidor långt ut på de vertikala fenorna, och på ögon- 
sidan äfven långt ut på bröst- och bukfenorna, men å blind- 
sidan på dessa blott emot basen. De äro tunna och släta eller 
obeväpnade cycloidfjäll, stundom af rundadt oval, stundom af 
oval och stundom af elliptisk cch vid den instuckne änden 
smalare form, samt ofta bugtiga i den frie kanten. Å ögon- 
sidan äro de största hos ett exemplar af 402 mill:s längd 5 
mill. långa, och å blindsidan 3 till 4 mill. d:o. De utmärka 
sig för öfrigt derigenom, att kärnan är central och stor och 
upptager en stor del eller större delen af fjället, och att på 
grund deraf de koncentriska "strecken, ehuru tätt stående, äro 
Jjemförelsevi$ få, och de radiära fårorna vid den instuckne änden 
äro dels få och dels korta. Blindsidans fjäll äro i allmänhet 
smalare än de å ögonsidan. — Sidolinien bildar öfver bröstfenan 
en mycket svag men dock märkbar båge, och går derefter rät 
långs ryggraden till stjertfenan samt fortsättes till dennas spets. 
Färgen är mycket vexlande. Å ett ovanligt stort och friskt 
men dödt exemplar hafva vi iakttagit följande färg: Ögonsidan 
gråbrun, med otydligt begränsade svartgrå större och mindre 
fläckar, och de vertikala fenorna med samme, ehuru något litet 
ljusare färg, och rygg- och analfenorna med smal hvitaktig 
kant.  Läpparne inåt ljust köttröde och utomkring gulrödak- 
tige. Blindsidan hvit, med mörkgrå skuggning vid basen af 
stjertfenan och med några få mörkgrå mindre fläckar på huf- 
vudet. Denna sidas bröstfena något grårödaktig vid spetsen, 
och ögonsidans d:o af denna senare sidans bottenfärg. Iris blekt 
messingsgul, med gråaktig skuggning och med mera rent mes- 
singsgul smal ring närmast pupillen. Å ett annat större exem- 
plar hafva vi å ögonsidan iakttagit en ljust gulbrunaktig färg, 
med fin brunaktig punktering och med några få större och mindre 
svartblå rundade fläckar, och af dessa en på ryggfenan. Hos 
yngre friska exemplar är färgen å ögonsidan ofta ljust rödbrun- 
aktig eller stundom mörkt rödaktig!), med svartbrun marmo- 
=" 1) Enligt Göteb:s och Bohusläns Fauna är den rödaktiga färgvarie- 
teten sällsyntare än den grågrönaktiga, och der yttras den förmodan, att 
den förras färg härleder sig från samma orsak som den rödaktiga färgför- 
ändringen hos torsken, nemligen från vistelsen i Florideernas eller de röda 
algernas region. 
