422 Slägtet Solea. 
centriska och dels ytterst fina och irreguliera vågiga strimmor, 
och temligen talrika radiära fåror vid den instuckne änden. De 
ytterst fina vågiga strimmorna äro belägna dels på det af de 
radiära fårorna upptagna fältet och dels på kärnan. — Sido- 
linien är rät, och sträcker sig ut till stjertfenans spets. — 
Färgen på ögonsidan är något vexlande. Stundom är den svart- 
grå, med svartaktig marmorering och med irreguliera svartak- 
tiga tvärstrimmor och otydlige fläckar. Stundom är färgen 
ljusare, brunaktig eller gråbrunaktig med grönaktig anstryk- 
ning, och med svartaktig punktering och marmorering och ofta 
med större mörke fläckar här och der). Ögonsidans bröstfena 
är alltid emot spetsen svart. Rygg-, anal- och stjertfenorna 
äro af ögonsidans färg, ehuru något ljusare, och de förra båda 
med ljusare, hvitaktig kant.. Iris med en smal guldgul ring 
närmast pupillen, som är smaragdgrön.. Blindsidans färg är 
hvit, vanligen utan mörkare fläckar. De yngre synas i allmän- 
het vara ljust brunaktige, med mörke, spridde fläckar. 
Ungarne undergå enligt våra iakttagelser och enligt A. W. 
Manm?) och Coirett (Meddelelser etc.) mycket tidigt sin för- 
vandling eller erhålla sin asymmetri, hvilket för öfrigt öfver- 
ensstämmer med den af oss ofvan pag. 326 yttrade åsigten, att 
de flundrefiskar, hos hvilka asymmetrien är större, inträder det 
ena ögats vandring öfver till den andra sidan tidigare än hos 
dem, der asymmetrien är mindre, emedan tungan är den af alla 
våre flundrefiskar, som i hufvudets byggnad företer den största 
asymmetrien. Hos en unge af en totallängd af endast 9 mill. 
och en kroppshöjd af 3”/,, mill. hade enligt Marm det venstra 
ögat redan till en del (med ungef. !/, af dess diameter) gått 
öfver på högra sidan, ehuru ryggfenan icke hade framryckt 
längre än midt för detta ögas bakre kant. Hos en af HI. THEEL 
d. 31/7 86 i Gullmarfjärden tagen unge af 7"!/; mill:s längd 
(det minsta hittills iakttagna exemplaret), med största kropps- 
höjden, öfver de rudimentära bukfenorna, 2 mill. med stjertens 
höjd vid stjertfenans bas 2/3; mill. och afståndet mellan nos- 
spetsen och analfenan 2 mill., hafva vi iakttagit, att det öfra 
1) Denne ljusare färg hafva vi iakttagit hos hanen och den mörkare 
hos honan, men hafva gjort för få iakttagelser, för att våga påstå, att kö- 
nen konstant förete en sådan färgskilnad. 
2) Förh. vid de Skand. Naturforsk:s 12:te möte i Stockh. 1880, pag. 
479 & 480. — Tr. 1883. 
