448 Slägtet Belone. 
men de sträcka sig något bakom och ofvan de bakre ändarne 
af de senare. De hafva samme krumböjde form som desse och 
hvartdera har å sin öfre kant framtill en ledknappslik ledyta, 
hvarmed det artikulerar med det motsvarande nasalbenet, De- 
ras bakerste ändar äro mycket tunne. De båda underkäksgre- 
narne hafva en emot mellankäksbenen svarande form, och äro 
framtill till större delen af sin längd förenade och vid spetsen 
broskartade. Långs deras förening går å deras undra sida en 
djup fåra. Å underkäkens öfra sida är fältet mellan de båda 
å dess sidokanter varande smala tandbanden eller tandraderna 
ojemnt och ruggigt samt föga smalare än öfverkäkens bredd å 
motsvarande ställen. Baktill äro underkäksgrenarne temligen 
starkt upphöjde, och de äro här nästan räte. Angularbenen 
äro små, och suturerna äro föga tydliga. Nasalbenen äro 
mycket utbildade och utgöra den främste delen af det fasta 
kraniets öfre vägg, då de äro förenade med pannbenen och 
äro lika breda som dessas främre ändar samt afj samme 
form som dessa senare, och således utgöra en fortsättning 
af dem, betäckande framtill öfra silbenet och nedom detta 
främre änden af plogbenet. Deras öfra yta liknar den samma 
å pannbenen. Baktill betäcka de framom sidosilbenen upptill 
näshålorna, och allra främst äro de, såsom redan är anfördt, 
förenade med mellankäksbenen. Hvartdera har å yttre kanten 
och intill främre änden en konkav och väl begränsad ledyta, 
för artikulationen med det motsvarande öfverkäksbenet. Långs 
ät äro de genom en öppning skilda från hvarandra, och i denne 
öppning är den under deras främre ändar liggande tunna ben- 
skifvan, som tillhör det för öfrigt broskartade öfra silbenet, syn- 
lig. De äro framtill något smalare än baktill, ehuru äfven der 
breda och trubbiga. Dessa ben så väl som näshålorna förete en 
för desse fiskar egendomlig byggnad. Af infraorbitalben före- 
finnas endast 2:re, nemligen ett främsta och ett bakersta, och 
dessa äro icke sammanbundna genom någon benkedja, såsom 
vanligt. Det främsta är störst, temligen tunnt och hoptryckt 
och nästan af samme form som den bakre änden af öfverkäks- 
benet, hvilken ände det å yttre sidan betäcker. Det har upp- 
till ett ledutskott, som artikulerar med sidosilbenet. Det är 
temligen bredt och något S-formigt böjdt. Det bakersta infra- 
orbitalbenet har den öfre änden, som är fästad vid pannbenet 
och baktill vid alisphenoidbenet, bredast och är mot den nedre 
