Näbbgäddan. 449 
änden jemnt tillspetsadt. Detta ben är vid sitt fäste långt 
 skildt från o. sphenoticum. Locket är stort och har nästan 
formen af en liksidig triangel, dock med det nedre främre hör- 
net afrundadt. Från ledytan vid dess fäste till hyomandibular- 
benet bildar dess förtjockning en brygga å dess inre sida. Un- 
derlocket är temligen smalt och nästan med formen af en skära, 
och det utsänder uppåt en smal och ytterst tunn spets, som 
sträcker sig till lockets öfre bakre hörn. Mellanlocket har nu- 
gefär formen af en spetsvinklig triangel, med den smalaste än- 
den rigtad framåt och nående nästan till qvadratbenets led- 
knapp. Förlocket är mycket smalt upptill, och nedtill utbredt, 
med det bakre nedre hörnet utstående bakåt och spetsvinkligt, 
dock med vinkeln aftrubbad, och med dess framåt rigtade nedre 
ände spetsigt utdragen och räckande till qvadratbenets ledknapp. 
Dess undre kant är ojemn af utstående, radiära och der myn- 
nande slemkanaler.  Basibranchiostegalbenet är långt, smalt 
och för det mesta tunnt och rakt, och har vid den främre än- 
den undertill ett något nedskjutande utskott, och är baktill å 
öfre kanten fåradt och vid änden tvåklufvet. Tungbenshornen 
äro smala och långsträckta, och stylohyoidbenet är rudimentärt 
och broskartadt. Gälhinnans strålar äro till antalet vexlande 
mellan 9 och 13, och äro tunne, och de 2:ne bakerste äro bre- 
dare än de andre. Af öfre svalgben finnas 3:ne par, af hvilka 
det bakersta paret är rudimentärt och det mellersta d:o är 
störst. Alla paren äro beväpnade med kardlikt sittande spetsiga 
tänder, af hvilka de på det främsta och bakersta paren äro yt- 
terst små och de på det mellersta d:o äro något större och 
tjockare!). De båda undre svalgbenen äro sammansmälta till 
ett enda ben af en nästan triangulär och framtill smalt tillspet- 
sad form. Långs midten af undra sidan har det en hög och 
skarp köl. Det bär å öfra sidan en tät karda af tillspetsade 
tänder, af hvilka de, som sitta baktill, äro större än de främre, 
hvilka äro mycket små. — Kotornas antal är 82 till 84, och 
deraf äro 53 till 55 bålkotor. Den 1:sta kotans neuralbåge är 
orörlig, och de 5—6 första kotornas neuraltaggar bära vid spet- 
sen hvardera en tunn och bred nästan membranös benskifva, 
hvilka skifvor äro mer eller mindre förenade med hvarandra. 
1) KRÖYER och NILSSON hafva endast funnit 2:ne par öfre svalgben, 
och hafva således förbisett det bakersta rudimentära paret. 
Lilljeborg : Fiskarne, IL. ; 29 
