- 
Slägtet Scombresox. 455 
Mellan stjertfenan och rygg- och analfenorna äro liksom hos 
makrilen m. fl. en rad småfenor. Gälräfständerna äro långa, 
smala och talrika. Simblåsa förefinnes vanligen, men saknas 
stundom. För öfrigt öfverensstämmer detta slägte med det 
föregående. | 
Till detta slägte höra 3—5 arter från Nordsjön, Medel- 
hafvet, Atlantiske och Indiske Oceanerne, Stille Oceanen och 
hafvet vid Nya Zeland, och såsom pelagiske och kringstrykande 
fiskar hafva de vanligen en vidsträckt geografisk utbredning. 
Till lefnadssättet öfverensstämma de mycket med näbbgäddorna, 
och äro liflige och glupske roffiskar liksom de, men de äro 
mera pelagiske än de, och söka icke vid leken granskapet af 
stränderna, och derför träffas deras små ungar längre ute till 
hafs än deras, eller långt ute i oceanerne. Ungarne förete ana- 
loga afvikelser i formen från de äldre med dem, som vi hafva 
sett hos näbbgäddan, men afvika dock enligt både CHr. Lör- 
KeNs!) och våra iakttagelser från de senare deruti, att den näbb- 
like förlängningen af käkarne inträder senare. LörKen har af- 
bildat hufvudet af en unge af 60 mill:s totallängd (fig. d) af 
Scombresox saurus, hos hvilken underkäken ännu är föga för- 
längd och der käkarne icke fått något näbblikt utseende, och 
vi hafva haft tillfälle att undersöka en unge af sannolikt samma 
art, som ännu vid en totallängd af 84 mill. med den förre är 
i detta afseende fullkomligt öfverensstämmande. Hos näbbgäd- 
dans ungar är enligt hvad vi ofvan anfört underkäkens näbblike 
förlängning redan märkbar vid en totallängd af 18—20 mill. 
Med en sådan unge är en dylik af makrilgäddan vid en total-: 
längd af 90—100 mill. enligt LörKeEN (fig. e) öfverensstäm- 
mande uti underkäkens utdragne form, men den senare har öf- 
verkäken något längre och spetsigare. Makrilgäddans ungar äro 
dessutom på långt när icke så smärte och långsträckte som un- 
garne af näbbgäddan. Vi se således, att utvecklingen af ma- 
krilgäddans ungar företer tydliga afvikelser från den samma af 
näbbgäddans, ehuru bådadera öfverensstämma med hvarandra 
deruti, att underkäken i början utvecklas något fortare än 
den öfre. 
1) Spolia Atlantica; K. Danska Vid. Selsk:s Skr. 5 Rekke, naturvid. 
o. mathem. Afd. Bd. XII, N:o 6, p. 567. 
