Makrilgäddan. 463 
hälften af Juni eller början af Juli, och uppträder ofta under 
den tidigare hösten i enorma skaror, men försvinner från ku- 
sterna före slutet af November. Den är mycket liflig, och 
stim af den förfölja stundom sådana af pilcharden, hvarvid de 
massvis springa högt upp öfver vattnet och åstadkomma ett betyd- 
ligt plaskande i detta. Man har ofta träffat pilcharden genom- 
borrad af dess spetsiga näbb. Det händer stundom att den 
hoppar in i fiskarenas båtar. Då den förföljes af roffiskar eller 
tumlare, springer den äfven ofta flera fot öfver vattnet, och 
stundom springer den enligt J. CoucH med stor snabbhet långs 
vattenytan, med kroppen för det mesta ofvan denna i en oaf- 
bruten sträcka af öfver 100 fot, och det lär vara detta sätt att 
springa på vattnet, som förvärfvat den i England stundom nam- 
net Sea Mouse eller Hafsmus. Äfven torde det af Covcn gifna 
namnet Skipper hafva en sådan upprinnelse. Dess värste fiender 
äro tonfisken och boniten. Då ett stim är i sådan rörelse, dels 
hoppande högt öfver vattnet och dels springande på det samma, 
företer det en viss likhet med ett i rörelse varande stim af 
flygfiskar. Den lefver företrädesvis af smärre fiskar och smärre, 
pelagiska kräftdjur. För de senares uppsilande ur vattnet äro 
de talrika och långa och fina gälräfständerna lämpliga. Dess 
lek inträffar troligen under Juni och Juli, då den stundom när- 
mar sig kusterna, men sannolikt längre ute i hafvet än näbb- 
gäddans, emedan dess små ungar enligt Cer. Lörkes och andra 
träffas långt ute i vida oceanen. 
III. Slägtet Exocoetus, Arrevi. 1738. 
(Genera Piscium, pag. 8. — 1738). 
Kroppen är medelmåttigt långsträckt, något hoptryckt och 
tjockare upptill, samt täckt af stora, släta och affallande cy- 
cloidfjäll. Hufvudet är kort, med kort nos och liten nun, och 
käkarne äro icke förlängde och icke framskjutbare, och mellan- 
käks- och öfverkäksbenen äro icke förenade, och ytterst små 
och rudimentära tänder finnas endast på mellankäksbenen och 
underkäken, samt synas stundom vara saknade. Gälräfstän- 
derna på den främste gälbågen äro långa och talrika. Ögo- 
nen äro stora. Gälöppningarne äro mycket store och gälhin- 
