Gäddan. 483 
De små ungarne afvika, liksom andra smärre fiskungar, från 
de äldre genom kortare nos. Hos en unge af 37 mill:s längd 
hafva vi funnit hufvudets d:o vara 11!/; mill. och nosens d:o 
vara 4 mill., hvilken senare således innehölls nära 3:ne ggr i 
den samma af hufvudet. Den antager emellertid tidigt sina 
normala proportioner. Hos en unge af 95 mill:s längd hafva 
vi funnit hufvudets längd vara 28 mill. och nosens d:o 12 mill. 
och den sist nämnde innehölls således endast 21/,; ggr i hufvu- 
dets d:o. Vid en längd af 26 mill. har ungen för öfrigt re- 
dan erhållit ungef. den utbildade fiskens normale form å huf- 
vudet, kroppen och fenorna, och nästan alla spår af de embryo- 
nala fenorna äro försvunna, och den är då antagligen 7—38 
veckor gammal!). Ungarne växa fort, ehuru tillväxten är Vvex- 
. lande och såsom naturligt beroende af mer eller mindre gyn- 
samma förhållanden: såsom ' mer eller mindre tillgång på nä- 
ring samt på en lämplig temperatur. Enligt NorBäcr (anf. st.) 
kan vid tillgång till riklig näring och i ett tillräckligt stort 
vatten en ung gädda på ett år ernå en vigt af 1 skålpund: 
Under vanliga förhållanden lär den vid ett års ålder blott vara 
150—200 och vid två års d:o vara 240—300 mill. lång. En- 
ligt Heberström?) skall den vid 3 års ålder vara 12/, fot lång 
och väga 1 skålpund, och vid 4 års ålder vara 2 fot-eller 600 
mill. lång och väga 2—3 skålpund, vid 6 års ålder vara 21/, . 
—3 fot eller 750—900 mill. lång och väga omkr. 6 skålpund, 
och vid 12 års ålder skulle den redan vara 4 fot eller 1,200 
mill: lång och väga omkr. 11/, lispund. Ehuru gäddan växer 
fort, blir den dock mycket gammal, och man har uppgifvit dess 
alder till 100 å 200- år och t. o. m. ännu äldre, ehuru upp- 
gifterna härom ej äro fullt säkra. 
Vi hafva icke fått se någon afvikande varietet af gäddan, 
men G. Lispströv (Om Gotlands Fiskar), omnämner, att en vid 
Gotland i Östersjön förekommande ”kort form” å Gotland kallas 
Stubbgädda, och detta namn antyder naturligtvis en varietet, 
som är utmärkt genom kortare kroppsform. 
Skelettet. Det fasta kraniet, som har en långsträckt och 
något nedtryckt form, utmärker sig i detta afseende i synnerhet 
1) C. J. SUNDEVALL: Om Fiskyngels Utveckling; K. Sv. Vetensk. 
Akad:s Handl. Ny följd, Bd. I, pag. 12, pl. II, fig. 10. — 1855. 
2) K. Vetensk. Akad:s Handl. 1759, pag. 226. 
