Gäddan. 495 
mindre, som enligt Marm redan fortplanta sig, då de blott hafva 
en vigt af 1!/; skålpund, leka först, i södra Sverige vanligen i 
slutet af Mars, och i mellersta Sverige i April. Vid tidig vår 
kunna de äfven i den senare delen af landet leka i slutet af 
Mars. Sedan isen vid denna tiden lossnat från land i stilla- 
stående vatten och blifvit åtminstone delvis af strömmen bort- 
förd i rinnande d:o, gå gäddorna i och för leken upp på grun- 
dare ställen i vikar och bugter, eller ock upp på för tillfället - 
(vid islossningen) öfversvämmade ängar och mader. Man får då 
stundom se dem i så grundt vatten, att en del af rygg- och 
stjertfenorna synes ofvan vattenytan. Honan, som då vanligen 
lär vara ledsagad af 2—4 hanar, ehuru vi hafva iakttagit, att 
hanarne i allmänhet äro fåtaligare än honorna, afsätter sin grof- 
korniga, gulaktiga, strax efter befruktningen lindrigt anfästande 
rom på den gräsiga eller af vattenväxter merendels bevuxne 
bottnen, och verkställer detta på mera än ett ställe. Dei 
början hopfästade romkornen eller äggen blifva snart fria. Hos 
en hona af omkr. 3 fots längd och 6 skålpunds vigt har man 
räknat 136,500 romkorn, och hos en af 35 skålpunds vigt 
272,160 d:o. Strax före romläggningen och för att befordra 
denna gnida hanarne sig emot honan, eller ock beröra hennes 
sidor med sin stjertfena. De äldre honorna äro i allmänhet 
större än hanarne. Längre ut i April leka de gäddor, som äro 
något större och äldre, och de största och äldsta leka i Maj. 
I den högre norden inträffar t. o. m. de yngres lek senare än 
de äldstas i mellersta Sverige, och i Torneå elf leker gäddan 
ej förr än i början af Juni, enligt hvad som uppgifves i ”Skan- 
dinaviens Fiskar”, och enligt H. WipoeGrEn då isen derstädes 
lossnar från land. Enligt BesecKe leker den i Preussen under 
månaderna Februari till April. Enligt Norgzäck åtgå 3 veckor 
till de först lagda äggens kläckning, men deremot blott en 
vecka till de sist lagdas d:o. Strax ynglet är kläckt, har det 
en stor äggsäck undertill, men denne är icke försedd med nå- 
gon inknipen hals. Vi hafva redan ofvan yttrat, att under 
lämplig temperatur ynglets tillväxt går fort. Gäddan är en 
både nyttig och skadlig fisk. Dels såsom en sund och smaklig 
och för bordet värderad föda, och dels såsom en gagnande rof- 
fisk, då det är frågan om att förekomma öfverbefolkning och 
åstadkomma gallring vid odling och utplantering af fisk, är 
den nyttig; men den är skadlig i sådana vattendrag, der man 
