304 Slägtet Salmo. 
och den största eller 1200—1400 mill:s d:o. Härvid torde det 
emellertid böra anmärkas, att de nykläckte ungarne, som här 
föga komma 1i betraktande, tillhöra ett särskildt stadie, äfven- 
som att gränserne mellan dessa stadier icke äro skarpe. 
Anm. 1. Beträffande den reaktion emot uppställningen af ett större 
antal arter inom detta slägte, som på senare tiden inträdt och som ofvan 
blifvit antydd, samt började redan innan GÖNTHERS ”Catalogue” utkom, få 
vi anföra följande. Uti Öfversigten af K. Vetensk. Akademiens Förhand- 
lingar, 5:te årgången, för år 1848, pag. 59, har S. NILSSON förklarat sig 
luta starkt åt den åsigten, att vi i Sverige blott hafva 2:ne arter af släg- 
tet Salmo, nemligen S. salar, LIN. eller blanklaxen, och S. salvelinus, LIN. 
eller rödingen, af hvilka hvardera uppställes såsom typ för en särskild af- 
delning inom nämnda slägte (1:0 Öringar eller Trutte och 2:o Rödingar eller 
Salvelini), men han har dock beslutit sig för att upptaga, såsom mest 
skilda och med minst variabla kännetecken försedda, 5 särskilda arter inom 
Sveriges fauna, nemligen 1. S. salar, LIN. 2. S. eriox, LiN. 3. S. trutta, 
LIN. 4. SS. salvelinus, LIN. och 5. S. carbonarius, STRÖM. Uti Skandina- 
visk Fauna, 4:de delen, Fiskarne, hvars 2:dra häfte, der detta ämne afhand- 
las, utkom 1853, har han ännu yttrat sin benägenhet för samma åsigt, 
men han har dock der modifierat denna något derigenom, att han uppta- 
git flere skilde former eller arter, nemligen S. salar, S. eriox och såsom 
varietet under den S. ocla, NILSS., S. trutta, S. ferox, JARDINE, S. fario, 
LIN., S. salvelinus eller: Salvelint, och såsom varieteter under den S. sal- 
velinus, LIN. BLOCH, S. alpinus, LIN... S. carbonarius, STRÖM och S. ruti- 
lus NILSS. — På grund af de iakttagelser öfver våre laxartade fiskar, som 
vi under en vetenskaplig resa år 1848 i Sverige, Norge och Ryssland hade 
tillfälle att göra, i synnerhet vid Elfkarleby å de i Dalelfven förekommande 
laxarterna, hafva vi i Öfversigten af K. Vetensk. Akad:s Förh. 1849. pag. 
37, yttrat den förmodan, att vi i Sverige inom den 1:sta afdelningen af 
slägtet Salmo, nemligen NILSSONS afdelning Trutte, blott hafva 2:ne sä- 
kert skilda arter, nemligen Salmo salar och S. eriox. Denna åsigt var 
hufvudsakligen grundad derpå, att vi inom denna afdelning blott iakttagit 
2:ne skiljaktige utvecklings- eller ungformer'), och att man eljest i all- 
1) Vi äro fortfarande af den åsigten, att desse skiljaktige utveck- 
lingsformer utmärka 2:ne numera distinkta arter, ehuru dessa stå hvar- 
andra mycket nära, och sannolikt i öfverensstämmelse med den af F. A. 
SMITT i det ofvan citerade arbetet uttalade åsigten ursprungligen ut- 
gjort en enda form, som närmast öfverensstämt med grålaxen, eller 
möjligen varit en grålax, från hvilken blanklaxen sedermera emanerat 
eller differentierat sig. Den i Wenern på sätt och vis instängde blank- 
laxens tendens till återgång till grålaxtypen lemnar ett stöd för ett så- 
dant antagande, men den omständigheten, att den i sina tidigare ut- 
vecklingsstadier (stirr- och forellstadierna enligt SMITT, anf. st. p. 98 & 
99) är en typisk blanklax, talar för att differentieringen går tillbaka 
till en mycket aflägsen tidsperiod, och bakom den, då tillträde från 
hafvet till Wenern för den stod öppet. ' 
